Порівняльна таблиця
 до проекту Закону України «Про електронні комунікації»

Зміст положення (норми) чинного акту законодавства	Зміст відповідного положення (норми) проекту акту 
	
Кодекс України про адміністративні правопорушення	
Стаття 142. Відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі
Адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несуть юридичні та фізичні особи, за якими зареєстровано транспортний засіб.	Стаття 142. Відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі
Адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах), несуть юридичні та фізичні особи, за якими зареєстровано транспортний засіб.	
Стаття 144. Обладнання та експлуатація установок проводового мовлення без належної реєстрації або дозволу
Обладнання та експлуатація радіотрансляційного вузла проводового мовлення незалежно від його потужності без належної реєстрації або дозволу, отримання якого передбачено законодавством, -
тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обладнання та експлуатація радіотрансляційної точки проводового мовлення без належної реєстрації або дозволу, отримання якого передбачено законодавством, незалежно від відомчої належності радіотрансляційної мережі, від якої цю точку встановлено, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі до одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.	Виключити
	
Стаття 145. Порушення умов і правил, що регламентують діяльність у сфері телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, передбачену ліцензіями, дозволами
Порушення умов і правил, що регламентують діяльність у сфері телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, передбачену ліцензіями, дозволами, -
тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств і організацій усіх форм власності у розмірі від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за порушення, передбачені частиною першою цієї статті, -
тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств і організацій усіх форм власності у розмірі від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.	Виключити	
Стаття 146. Порушення правил реалізації, експлуатації радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, а також користування радіочастотним ресурсом України
Порушення правил реалізації, експлуатації радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв будь-якого виду і призначення, а так само користування радіочастотним ресурсом України без належного дозволу чи ліцензії або з порушенням правил, які регулюють користування радіочастотним ресурсом України, -
тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією зазначених засобів і пристроїв або без такої і на посадових осіб та громадян - суб'єктів господарської діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією зазначених засобів і пристроїв або без такої.
Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, -
тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією зазначених засобів і пристроїв і на посадових осіб та громадян - суб'єктів господарської діяльності - від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією зазначених засобів і пристроїв.
	Стаття 146. Порушення при користуванні радіочастотним спектром

Здійснення користувачем радіочастотного спектру, який не є постачальником електронних комунікаційних мереж та/або послуг, експлуатації радіообладнання будь-якого призначення, експлуатація якого заборонена в Україні або щодо якого встановлений факт експлуатації без визначеного законодавством присвоєння радіочастот, 
тягне за собою накладення штрафу на громадян від п’ятиста до однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією радіообладнання або без такої і на посадових осіб та громадян – суб’єктів господарської діяльності – від однієї тисячі до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією радіообладнання або без такої.
Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, –
тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією зазначених засобів і пристроїв і на посадових осіб та громадян - суб'єктів господарської діяльності - від двох тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією зазначених засобів і пристроїв.	
Стаття 147. Порушення правил охорони ліній і споруд зв'язку
Порушення правил охорони ліній і споруд зв'язку або пошкодження кабельної, радіорелейної, повітряної лінії зв'язку, проводового мовлення або споруд чи обладнання, які входять до їх складу, якщо воно не викликало припинення зв'язку, -
тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - у розмірі від п'ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.	Стаття 147. Порушення правил охорони ліній і споруд електронних комунікацій 
Порушення правил охорони ліній і споруд електронних комунікацій якщо воно не викликало припинення зв'язку, -
тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від п’ятиста до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - у розмірі від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пошкодження кабельної, радіорелейної, повітряної лінії зв'язку, проводового мовлення або споруд чи технічних засобів електронних комунікацій, радіообладнання, а також радіоелектронних засобів чи випромінювальних пристроїв спеціального призначення, що входять до складу електронних комунікаційних мереж, якщо воно не викликало припинення зв'язку, -
тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - у розмірі від двох тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
	
Стаття 148. Пошкодження таксофонів
Пошкодження таксофонів -
тягне за собою накладення штрафу в розмірі від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.	Стаття 148. Розсилання спаму або  комерційних електронних повідомлень без згоди отримувача
Розсилання спаму– 
тягне за собою накладення штрафу в розмірі від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Ненадання кінцевому користувачу електронних комунікаційних послуг можливості при отриманні комерційний електронних повідомлень з цілю реклами чи продажу товарів та/або послуг відмовитися від їх розсилання та\або надсилання комерційних електронних комунікацій без надання інформації про особу відправника (крім повідомлень постачальника електронних комунікаційних  послуг щодо надання електронних комунікаційних послуг кінцевим користувачам, з якими він уклав договір про надання електронних комунікаційних послуг послуг) на його адресу електронної пошти, номер телефону чи інший мережевий ідентифікатор - 
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від двохсот до п’ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідальність за розсилання спаму постачальниками електронних комунікаційних послуг застосовується виключно адміністративно-господарські санкції, передбачені Законом України «Про електронні комунікації».	
Стаття 148-1. Порушення Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг
Здійснення дій, що призвели до зниження якості функціонування телекомунікаційних мереж, або самовільне (без відома оператора телекомунікацій) отримання телекомунікаційних послуг -
тягне за собою накладення штрафу в розмірі від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за порушення, передбачені частиною першою цієї статті, -
тягнуть за собою відшкодування збитків, завданих оператору, та накладення штрафу в розмірі від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.	Виключити	
Стаття 148-2. Порушення порядку та умов надання послуг зв'язку в мережах загального користування
Порушення порядку та умов надання послуг зв'язку в мережах загального користування -
тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відмова оператора зв'язку надати споживачу вичерпну інформацію щодо змісту, якості та порядку надання телекомунікаційних послуг, що ним надаються та/або отримані споживачем протягом останніх шести місяців, а також порушення встановленого законом строку оприлюднення тарифів, які встановлюються операторами телекомунікацій самостійно, -
тягнуть за собою накладення штрафу на посадових та фізичних осіб - суб'єктів господарської діяльності в розмірі від одного до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.	Виключити	
Стаття 148-5. Порушення правил про взаємоз'єднання телекомунікаційних мереж загального користування
Відмова в наданні необхідної інформації для взаємоз'єднання телекомунікаційних мереж, доступу до цих мереж у всіх технічно можливих місцях, інформації щодо ідентифікації виклику і його тривалості між телекомунікаційними мережами, відмова оператора, телекомунікацій з істотною ринковою перевагою на ринку певних телекомунікаційних послуг, подати на затвердження до національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, пропозиції щодо взаємоз'єднання телекомунікаційних мереж, відмова у виконанні рішення, яке прийняте національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, і набрало чинності, -
тягне за собою накладення штрафу на посадових та фізичних осіб - суб'єктів господарської діяльності в розмірі від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за порушення, передбачені частиною першою цієї статті, -
тягнуть за собою накладення штрафу на посадових та фізичних осіб - суб'єктів господарської діяльності в розмірі від трьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.	Виключити	
Стаття 188-7. Невиконання законних вимог національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації
Невиконання законних вимог національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, щодо усунення порушень законодавства про телекомунікації, поштовий зв'язок та радіочастотний ресурс України, або ненадання їм документів та інформації, необхідних для здійснення державного нагляду, -
тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.	Стаття 188-7. Невиконання законних вимог регуляторного органа у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та поштового зв’язку 
Невиконання законних вимог регуляторного органа у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та поштового зв’язку, щодо усунення порушень законодавства про поштовий зв'язок, а також законодавства в сфері радіочастотного спектра загальним користувачем радіочастотного спектра який не є постачальником електронних комунікаційних мереж та/або послуг або ненадання їм документів та інформації, необхідних для здійснення державного нагляду, –
тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.	
Стаття 244-19. Органи ринкового нагляду
Органи ринкового нагляду розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов’язані з порушенням законодавства про ринковий нагляд і загальну безпечність продукції (стаття 18837).
Від імені органів ринкового нагляду розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:
керівники центральних органів виконавчої влади, які здійснюють ринковий нагляд, та їх заступники;
Відсутній
керівники територіальних органів центральних органів виконавчої влади, які здійснюють ринковий нагляд, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх заступники.	Стаття 244-19. Органи ринкового нагляду
Органи ринкового нагляду розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов’язані з порушенням законодавства про ринковий нагляд і загальну безпечність продукції (стаття 18837).
Від імені органів ринкового нагляду розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:
керівники центральних органів виконавчої влади, які здійснюють ринковий нагляд, та їх заступники;
«голова та члени регуляторного органа у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та поштового зв’язку, який здійснює ринковий нагляд, або уповноважені ним посадові особи»;
керівники територіальних органів центральних органів виконавчої влади, які здійснюють ринковий нагляд, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх заступники.
	
Стаття 255. Особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення
У справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати:
1) уповноважені на те посадові особи:
органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина перша статті 44, статті 44-1, 46-1, 46-2, 51, 51-2, 88-1 89, 92, частина перша статті 106-1, стаття 106-2, частини четверта, сьома - дев’ята статті 121, частина четверта статті 122, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частина третя статті 126, частина четверта статті 127, статті 127-1, 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140, статті 148, 151, 152, 154, 155, 155-2 - 156-2, 159, 160, 162, 162-3, частина перша статті 163-17, статті 164 - 164-11, 164-15, 164-16, 165-1, 165-2, 166-14 - 166-18, 172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), 172-9-1, 172-9-2, 173 - 173-2, 173-4, 174, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 182 - 183-1, частини перша - третя, сьома статті 184, статті 184-1 - 185-2, 185-4 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189 - 195-6, статті 204-1, 206-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20);
….
національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації (статті 144 - 148-5, 164 (у частині, що стосується порушення порядку провадження господарської діяльності в галузі зв’язку), 188-7;	Стаття 255. Особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення
У справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати:
1) уповноважені на те посадові особи:
органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина перша статті 44, статті 44-1, 46-1, 46-2, 51, 51-2, 88-1 89, 92, частина перша статті 106-1, стаття 106-2, частини четверта, сьома - дев’ята статті 121, частина четверта статті 122, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частина третя статті 126, частина четверта статті 127, статті 127-1, 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140, статті 148, 151, 152, 154, 155, 155-2 - 156-2, 159, 160, 162, 162-3, частина перша статті 163-17, статті 164 - 164-11, 164-15, 164-16, 165-1, 165-2, 166-14 - 166-18, 172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), 172-9-1, 172-9-2, 173 - 173-2, 173-4, 174, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 182 - 183-1, частини перша - третя, сьома статті 184, статті 184-1 - 185-2, 185-4 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189 - 195-6, статті 204-1, 206-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20), 146 (у разі проведенні заходів в у визначеному спільним нормативно-правовим актом порядку взаємодії регуляторного органа у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та поштового зв’язку   та органа національної поліції України), 147;
Регуляторного органа у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та поштового зв’язку   (статті 146, 188-7);	
Стаття 2975. Перевірка відповідності заяви про перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення вимогам цього Кодексу
Заява про перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення реєструється у день її надходження та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу, який визначається Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою.	Стаття 2975. Перевірка відповідності заяви про перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення вимогам цього Кодексу
Заява про перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення реєструється у день її надходження та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу, який визначається Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою.	
Стаття 2976. Допуск справи до провадження
Питання про допуск справи до провадження вирішується суддею-доповідачем, який визначається Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою.	Стаття 2976. Допуск справи до провадження
Питання про допуск справи до провадження вирішується суддею-доповідачем, який визначається Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою.	
Кримінальний кодекс України	
Розділ XVI
ЗЛОЧИНИ У СФЕРІ ВИКОРИСТАННЯ ЕЛЕКТРОННО-ОБЧИСЛЮВАЛЬНИХ МАШИН (КОМП'ЮТЕРІВ), СИСТЕМ ТА КОМП'ЮТЕРНИХ МЕРЕЖ І МЕРЕЖ ЕЛЕКТРОЗВ'ЯЗКУ	Розділ XVI
ЗЛОЧИНИ У СФЕРІ ВИКОРИСТАННЯ ЕЛЕКТРОННО-ОБЧИСЛЮВАЛЬНИХ МАШИН (КОМП'ЮТЕРІВ), СИСТЕМ ТА КОМП'ЮТЕРНИХ МЕРЕЖ І ЕЛЕКТРОННИХ КОМУНІКАЦІЙНИХ МЕРЕЖ	
Стаття 361. Несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи мереж електрозв'язку
1. Несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи мереж електрозв'язку, що призвело до витоку, втрати, підробки, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації або до порушення встановленого порядку її маршрутизації, -	Стаття 361. Несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи електронних комунікаційних мереж
1. Несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи електронних комунікаційних мереж, що призвело до витоку, втрати, підробки, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації або до порушення встановленого порядку її маршрутизації, -	
Стаття 3611. Створення з метою використання, розповсюдження або збуту шкідливих програмних чи технічних засобів, а також їх розповсюдження або збут
1. Створення з метою використання, розповсюдження або збуту, а також розповсюдження або збут шкідливих програмних чи технічних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи мереж електрозв'язку, -	Стаття 3611. Створення з метою використання, розповсюдження або збуту шкідливих програмних чи технічних засобів, а також їх розповсюдження або збут
1. Створення з метою використання, розповсюдження або збуту, а також розповсюдження або збут шкідливих програмних чи технічних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи електронних комунікаційних мереж, -	
Стаття 363. Порушення правил експлуатації електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи мереж електрозв'язку або порядку чи правил захисту інформації, яка в них оброблюється
Порушення правил експлуатації електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи мереж електрозв'язку або порядку чи правил захисту інформації, яка в них оброблюється, якщо це заподіяло значну шкоду, вчинені особою, яка відповідає за їх експлуатацію, -
	Стаття 363. Порушення правил експлуатації електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи електронних комунікаційних мереж або порядку чи правил захисту інформації, яка в них оброблюється
Порушення правил експлуатації електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи електронних комунікаційних мереж або порядку чи правил захисту інформації, яка в них оброблюється, якщо це заподіяло значну шкоду, вчинені особою, яка відповідає за їх експлуатацію, -	
Стаття 3631. Перешкоджання роботі електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи мереж електрозв'язку шляхом масового розповсюдження повідомлень електрозв'язку
1. Умисне масове розповсюдження повідомлень електрозв'язку, здійснене без попередньої згоди адресатів, що призвело до порушення або припинення роботи електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи мереж електрозв'язку, -
	Стаття 3631. Перешкоджання роботі електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи електронних комунікаційних мереж шляхом масового розповсюдження повідомлень електрозв'язку
1. Умисне масове розповсюдження повідомлень електрозв'язку, здійснене без попередньої згоди адресатів, що призвело до порушення або припинення роботи електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи електронних комунікаційних мереж, -	
Земельний кодекс України	
Стаття 20. Встановлення та зміна цільового призначення земельних ділянок
…
6. Зміна цільового призначення особливо цінних земель допускається лише для розміщення на них об'єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв'язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об'єктів соціально-культурного призначення, об'єктів, пов'язаних з видобуванням корисних копалин, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов'язаних з їх експлуатацією, а також у разі відчуження земельних ділянок для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, віднесення земель, зазначених у пунктах "а" і "б" частини першої статті 150 цього Кодексу, до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, земель історико-культурного призначення.	Стаття 20. Встановлення та зміна цільового призначення земельних ділянок
…
6. Зміна цільового призначення особливо цінних земель допускається лише для розміщення на них об'єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та електронних комунікаційних мереж, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об'єктів соціально-культурного призначення, об'єктів, пов'язаних з видобуванням корисних копалин, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов'язаних з їх експлуатацією, а також у разі відчуження земельних ділянок для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, віднесення земель, зазначених у пунктах "а" і "б" частини першої статті 150 цього Кодексу, до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, земель історико-культурного призначення.	
Стаття 23. Пріоритетність земель сільськогосподарського призначення 
…
3. Для будівництва промислових підприємств, об'єктів житлово-комунального господарства, залізниць і автомобільних шляхів, ліній електропередачі та зв'язку, магістральних трубопроводів, а також для інших потреб, не пов'язаних з веденням сільськогосподарського виробництва, надаються переважно несільськогосподарські угіддя або сільськогосподарські угіддя гіршої якості. 

4. Лінії електропередачі і зв'язку та інші комунікації проводяться головним чином вздовж шляхів, трас тощо.	Стаття 23. Пріоритетність земель сільськогосподарського призначення 
…
3. Для будівництва промислових підприємств, об'єктів житлово-комунального господарства, залізниць і автомобільних шляхів, ліній електропередачі та електронних комунікаційних мереж, магістральних трубопроводів, а також для інших потреб, не пов'язаних з веденням сільськогосподарського виробництва, надаються переважно несільськогосподарські угіддя або сільськогосподарські угіддя гіршої якості. 
4. Лінії електропередачі та електронних комунікаційних мереж та інші комунікації проводяться головним чином вздовж шляхів, трас тощо.	
Стаття 75. Землі зв'язку 
1. До земель зв'язку належать земельні ділянки, надані під повітряні і кабельні телефонно-телеграфні лінії та супутникові засоби зв'язку. 
2. Землі зв'язку можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. 
3. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній зв'язку, що проходять поза населеними пунктами, а також навколо випромінювальних споруд телерадіостанцій та радіорелейних ліній встановлюються охоронні зони.	Стаття 75. Землі зв'язку 
1.	До земель зв'язку належать землі електронних комунікацій.
До земель електронних комунікацій належать земельні ділянки, що надаються в установленому порядку у власність або користування, фізичним особам - підприємцям та юридичним особам для розташування інфраструктури електронних комунікаційних мереж.
2. Землі зв'язку можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. 
3. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електронних комунікаційних мереж, що проходять поза населеними пунктами, а також навколо споруд електронних комунікаційних мереж, у тому числі, базових станцій мобільного зв’язку, земних станцій супутникового зв’язку  та радіорелейних ліній встановлюються охоронні зони, а в разі необхідності утворюються просіки.
4. Розміри земельних ділянок, у тому числі охоронних зон та просік, що надаються особам, зазначеним у частині першій цієї статті, визначаються відповідно до норм відведення земель для цього виду діяльності та проектно-кошторисною документацією, затверджених в установленому порядку.
5. Постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг, які відповідно до Закону України «Про електронні комунікації» внесені до державного реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг, мають право вимагати від власників земельних ділянок або землекористувачів установлення сервітутів, у тому числі особистих сервітутів, до категорії земель, визначених цим Кодексом, для прокладання під землею електронних комунікаційних мереж та/або усунення їх пошкоджень.	
Стаття 112. Охоронні зони 
1. Охоронні зони створюються: 
…
б) уздовж ліній зв'язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти. 
…	Стаття 112. Охоронні зони 
1. Охоронні зони створюються: 
…
б) навколо споруд електронних комунікацій, у тому числі, базових станцій мобільного зв’язку, земних станцій супутникового зв’язку, уздовж ліній електронних комунікаційних мереж, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти. 
	
Господарський кодекс України	
Стаття 191. Державні регульовані ціни
2. Державне регулювання цін здійснюється згідно із Законом України "Про ціни і ціноутворення".	Стаття 191. Державні регульовані ціни
2. Державне регулювання цін здійснюється згідно із Законом України "Про ціни і ціноутворення" та іншими законами.	
Цивільний кодекс України
	
Стаття 639. Форма договору
1. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. 
2. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.	Стаття 639. Форма договору
1. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. 
2. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.	
Цивільний процесуальний кодекс України	
Стаття 8. Відкритість інформації щодо справи
3. Інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) чи будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.	Стаття 8. Відкритість інформації щодо справи
3. Інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) чи будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему.
	
Стаття 14. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система
1. У судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.
2. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов’язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.
3. Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).
4. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
5. Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом та Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
6. Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб’єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов’язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.
7. Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
8. Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.
Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
9. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи в електронній формі. Процесуальні та інші документи і докази у паперовій формі не пізніше трьох днів з дня їх надходження до суду переводяться в електронну форму та долучаються до матеріалів електронної судової справи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
У разі неможливості розгляду справи судом в електронній формі з технічних причин більше п’яти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом, справа розглядається за матеріалами в паперовій формі, для чого всі матеріали справи невідкладно переводяться в паперову форму у порядку, встановленому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
10. Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги.
11. Несанкціоноване втручання в роботу Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та в автоматизований розподіл справ між суддями тягне за собою відповідальність, установлену законом.
12. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система підлягає захисту із застосуванням комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю.
13. Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України.
	Стаття 14. Єдина судова інформаційно-комунікаційну система
1. У судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.
2. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов’язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів.
3. Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).
4. Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
5. Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом та Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему.
6. Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб’єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов’язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.
7. Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
8. Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.
Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
9. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи в електронній формі. Процесуальні та інші документи і докази у паперовій формі не пізніше трьох днів з дня їх надходження до суду переводяться в електронну форму та долучаються до матеріалів електронної судової справи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
У разі неможливості розгляду справи судом в електронній формі з технічних причин більше п’яти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом, справа розглядається за матеріалами в паперовій формі, для чого всі матеріали справи невідкладно переводяться в паперову форму у порядку, встановленому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему.
10. Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги.
11. Несанкціоноване втручання в роботу Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та в автоматизований розподіл справ між суддями тягне за собою відповідальність, установлену законом.
12. Єдина судова інформаційно-комунікаційна система підлягає захисту із застосуванням комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю.
13. Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України.	
Стаття 33. Визначення складу суду
1. Визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.
2. Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов’язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач.
…
5. Якщо справа має розглядатися колегією у складі більше трьох суддів, до складу такої колегії входять судді зі складу постійної колегії суддів, до якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою суддя-доповідач, та судді, додатково визначені Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою.
6. Якщо справа в Верховному Суді має розглядатися колегіально у складі відповідної палати, - головуючим на засіданнях палати є суддя-доповідач, визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою при первісному розподілі справ.
…
9. Якщо змінити суддю, який вибув, з числа резервних суддів неможливо, його заміна здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.
10. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не застосовується для визначення судді (складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально) для розгляду конкретної справи виключно у разі настання обставин, що об’єктивно унеможливили її функціонування та тривають понад п’ять робочих днів.
…
17. Особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
	Стаття 33. Визначення складу суду
1. Визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.
2. Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов’язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою суддя-доповідач.
…
5. Якщо справа має розглядатися колегією у складі більше трьох суддів, до складу такої колегії входять судді зі складу постійної колегії суддів, до якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою суддя-доповідач, та судді, додатково визначені Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою.
6. Якщо справа в Верховному Суді має розглядатися колегіально у складі відповідної палати, - головуючим на засіданнях палати є суддя-доповідач, визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою при первісному розподілі справ.
…
9. Якщо змінити суддю, який вибув, з числа резервних суддів неможливо, його заміна здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.
10. Єдина судова інформаційно-комунікаційна система не застосовується для визначення судді (складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально) для розгляду конкретної справи виключно у разі настання обставин, що об’єктивно унеможливили її функціонування та тривають понад п’ять робочих днів.
…
17. Особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему.	
Стаття 62. Документи, що підтверджують повноваження представників
…
7. У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
…	Стаття 62. Документи, що підтверджують повноваження представників
…
7. У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему.
…	
Стаття 83. Подання доказів
1.	Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
…
10. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.
…	Стаття 83. Подання доказів
2.	Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
…
10. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.
…	
Стаття 128. Судові повістки
1.	Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов’язковою.
…
12. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
13. За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв’язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.	Стаття 128. Судові повістки
2.	Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов’язковою.
…
12. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему.
13. За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв’язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему.	
Стаття 161. Вимоги, за якими може бути видано судовий наказ
1. Судовий наказ може бути видано, якщо:
1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;
…
3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;
…
7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
…	Стаття 161. Вимоги, за якими може бути видано судовий наказ
1. Судовий наказ може бути видано, якщо:
1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;
…
3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;
…
7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
…	
Стаття 212. Участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції
1. Учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов’язковою.
…
3. Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.	Стаття 212. Участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції
1. Учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов’язковою.
…
3. Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему.	
Стаття 214. Головуючий у судовому засіданні
1. При одноособовому розгляді справи суддя, який розглядає справу, є головуючим у судовому засіданні.
При колегіальному розгляді справи головуючим у судовому засіданні є суддя-доповідач, визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час розподілу справи.
…	Стаття 214. Головуючий у судовому засіданні
1. При одноособовому розгляді справи суддя, який розглядає справу, є головуючим у судовому засіданні.
При колегіальному розгляді справи головуючим у судовому засіданні є суддя-доповідач, визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час розподілу справи.
…	
Стаття 247. Фіксування судового засідання технічними засобами
1. Суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.	Стаття 247. Фіксування судового засідання технічними засобами
1. Суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему.	
Стаття 259. Порядок ухвалення судових рішень
1.	Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
…
8. Усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах.
Судові рішення викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).
…	Стаття 259. Порядок ухвалення судових рішень
2.	Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
…
8. Усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах.
Судові рішення викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).
…	
Стаття 431. Звернення судових рішень до виконання
1. Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).	Стаття 431. Звернення судових рішень до виконання
1. Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).	
Стаття 493. Розгляд заяви про відновлення втраченого судового провадження
1. При розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:
1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);
…
6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;	Стаття 493. Розгляд заяви про відновлення втраченого судового провадження
1. При розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:
1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);
…
6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі;	
Розділ XIII 
ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ
1. Установити, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей:
1) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше;
…
15) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи:
15.1) подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі;
      …
15.15) суд видає виконавчі документи в паперовій формі.
Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи;
16) справи, розгляд яких розпочато та не закінчено за матеріалами у паперовій формі до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, продовжують розглядатися за матеріалами у паперовій формі. За наявності технічної можливості суд може розглядати таку справу за матеріалами в електронній формі;	Розділ XIII 
ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ
1. Установити, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей:
1) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше;
…
15) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи:
15.1) подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі;
      …
15.15) суд видає виконавчі документи в паперовій формі.
Єдина судова інформаційно-комунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи;
16) справи, розгляд яких розпочато та не закінчено за матеріалами у паперовій формі до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, продовжують розглядатися за матеріалами у паперовій формі. За наявності технічної можливості суд може розглядати таку справу за матеріалами в електронній формі;	
Кримінальний процесуальний кодекс України	
Стаття 162. Речі і документи, які містять охоронювану законом таємницю
1. До охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать:
…
7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв'язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо;
…	Стаття 162. Речі і документи, які містять охоронювану законом таємницю
1. До охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать:
…
7) інформація, яка знаходиться в постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг про абонента, надання електронних комунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо;
…	
Стаття 248. Розгляд клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії
…
2. У клопотанні зазначаються:
…
8) відомості залежно від виду негласної слідчої дії про ідентифікаційні ознаки, які дозволять унікальне ідентифікувати абонента спостереження, телекомунікаційну мережу, кінцеве обладнання тощо;
…
4. Ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про:
…
4) вид негласної слідчої (розшукової) дії та відомості залежно від виду негласної слідчої дії про ідентифікаційні ознаки, які дозволять унікальне ідентифікувати абонента спостереження, телекомунікаційну мережу, кінцеве обладнання тощо;
…
	Стаття 248. Розгляд клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії
…
2. У клопотанні зазначаються:
…
8) відомості залежно від виду негласної слідчої дії про ідентифікаційні ознаки, які дозволять унікальне ідентифікувати абонента спостереження, електронну комунікаційну мережу, термінальне (кінцеве) обладнання тощо;
… 
4. Ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про:
…
4) вид негласної слідчої (розшукової) дії та відомості залежно від виду негласної слідчої дії про ідентифікаційні ознаки, які дозволять унікальне ідентифікувати абонента спостереження, електронну комунікаційну мережу, кінцеве (термінальне) обладнання тощо;
…	
Стаття 258. Загальні положення про втручання у приватне спілкування
…
4. Втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Різновидами втручання в приватне спілкування є:
…
3) зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж;
…	Стаття 258. Загальні положення про втручання у приватне спілкування
…
4. Втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Різновидами втручання в приватне спілкування є:
…
3) зняття інформації з електронних комунікаційних мереж;
…	
Стаття 263. Зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж
1. Зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу) є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без відома осіб, які використовують засоби телекомунікацій для передавання інформації, на підставі ухвали слідчого судді, якщо під час його проведення можна встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

…
4. Зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж покладається на уповноважені підрозділи органів внутрішніх справ та органів безпеки. Керівники та працівники операторів телекомунікаційного зв'язку зобов'язані сприяти виконанню дій із зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, вживати необхідних заходів щодо нерозголошення факту проведення таких дій та отриманої інформації, зберігати її в незмінному вигляді.
	Стаття 263. Зняття інформації з електронних комунікаційних мереж
1. Зняття інформації з електронних комунікаційних мереж (мереж, що забезпечують маршрутизацію, комутацію, передавання та/або приймання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого роду по радіо, проводових оптичних чи інших електромагнітних системах між кінцевим (термінальним) обладнанням) є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без відома осіб, які використовують засоби електронних комунікацій для передавання інформації, на підставі ухвали слідчого судді, якщо під час його проведення можна встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.
…
4. Зняття інформації з електронних комунікаційних мереж покладається на уповноважені підрозділи органів внутрішніх справ та органів безпеки. Керівники та працівники постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг зобов'язані сприяти виконанню дій із зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, вживати необхідних заходів щодо нерозголошення факту проведення таких дій та отриманої інформації, зберігати її в незмінному вигляді.	
Стаття 265. Фіксація та збереження інформації, отриманої з телекомунікаційних мереж за допомогою технічних засобів та в результаті зняття відомостей з електронних інформаційних систем
1. Зміст інформації, що передається особами через транспортні телекомунікаційні мережі, з яких здійснюється зняття інформації, зазначається у протоколі про проведення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій. При виявленні в інформації відомостей, що мають значення для конкретного досудового розслідування, в протоколі відтворюється відповідна частина такої інформації, після чого прокурор вживає заходів для збереження знятої інформації.
…	Стаття 265. Фіксація та збереження інформації, отриманої з електронних комунікаційних мереж за допомогою технічних засобів та в результаті зняття відомостей з електронних інформаційних систем
1. Зміст інформації, що передається особами через електронні комунікаційні мережі, з яких здійснюється зняття інформації, зазначається у протоколі про проведення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій. При виявленні в інформації відомостей, що мають значення для конкретного досудового розслідування, в протоколі відтворюється відповідна частина такої інформації, після чого прокурор вживає заходів для збереження знятої інформації.
…	
Стаття 268. Установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу
1. Установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу є негласною слідчою (розшуковою) дією, яка полягає в застосуванні технічних засобів для локалізації місцезнаходження радіоелектронного засобу, у тому числі мобільного терміналу систем зв'язку, та інших радіовипромінювальних пристроїв, активованих у мережах операторів рухомого (мобільного) зв'язку, без розкриття змісту повідомлень, що передаються, якщо в результаті його проведення можна встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.
…
3. В ухвалі слідчого судді про дозвіл на встановлення місцезнаходження радіоелектронного засобу в цьому випадку додатково повинні бути зазначені ідентифікаційні ознаки, які дозволять унікально ідентифікувати абонента спостереження, транспортну телекомунікаційну мережу, кінцеве обладнання.
…	Стаття 268. Установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу
1. Установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу є негласною слідчою (розшуковою) дією, яка полягає в застосуванні технічних засобів для локалізації місцезнаходження радіоелектронного засобу, у тому числі мобільного терміналу систем зв'язку, та інших радіовипромінювальних пристроїв, активованих у мережах постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг рухомого (мобільного) зв'язку, без розкриття змісту повідомлень, що передаються, якщо в результаті його проведення можна встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.
3. В ухвалі слідчого судді про дозвіл на встановлення місцезнаходження радіоелектронного засобу в цьому випадку додатково повинні бути зазначені ідентифікаційні ознаки, які дозволять унікально ідентифікувати абонента спостереження, електронну комунікаційну мережу, кінцеве обладнання.
…	
Кодекс цивільного захисту України
	
Стаття 30. Оповіщення про загрозу або виникнення надзвичайних ситуацій
…
2. Оповіщення про загрозу або виникнення надзвичайних ситуацій забезпечується шляхом:
…
2) централізованого використання телекомунікаційних мереж загального користування, у тому числі мобільного (рухомого) зв’язку, відомчих телекомунікаційних мереж і телекомунікаційних мереж суб’єктів господарювання в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а також мереж загальнонаціонального, регіонального та місцевого радіомовлення і телебачення та інших технічних засобів передавання (відображення) інформації;
…

4. Оператори телекомунікації, телерадіоорганізації зобов'язані забезпечити підключення технічних засобів мовлення до автоматизованих систем централізованого оповіщення з установленням спеціального обладнання для автоматизованої передачі сигналів та повідомлень про загрозу або виникнення надзвичайних ситуацій.	Стаття 30. Оповіщення про загрозу або виникнення надзвичайних ситуацій
…
2. Оповіщення про загрозу або виникнення надзвичайних ситуацій забезпечується шляхом:
…
2) централізованого використання електронних комунікаційних мереж загального користування, у тому числі мобільного (рухомого) зв’язку, відомчих електронних комунікаційних мереж і електронних комунікаційних мереж суб’єктів господарювання в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а також мереж загальнонаціонального, регіонального та місцевого радіомовлення і телебачення та інших технічних засобів передавання (відображення) інформації;
…
   4. Постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг, телерадіоорганізації зобов'язані забезпечити підключення технічних засобів мовлення до автоматизованих систем централізованого оповіщення з установленням спеціального обладнання для автоматизованої передачі сигналів та повідомлень про загрозу або виникнення надзвичайних ситуацій.	
Кодекс торговельного мореплавства України	
Стаття 35. Суднові документи
Судно повинно мати такі основні суднові документи:
…
дозвіл на право користування судновою радіостанцією, журнал (щоденник радіослужби) та інші документи відповідно до Регламенту радіозв'язку;	Стаття 35. Суднові документи
Судно повинно мати такі основні суднові документи:
…
експлуатаційні документи на право користування судновою радіостанцією, журнал (щоденник радіослужби) та інші документи відповідно до Регламенту радіозв'язку;	
Стаття 38. Органи, що видають суднові документи
…
Дозвіл на право експлуатації суднової радіостанції видається національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації.	Стаття 38. Органи, що видають суднові документи
…
Експлуатаційні документи на право користування судновою станцією, видаються організацією уповноваженою національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та поштового зв'язку.	
Стаття 40. Визнання суднових документів іноземних суден
Визнання обмірного свідоцтва, пасажирського свідоцтва, дозволу на право користування судновою радіостанцією, свідоцтва про відповідність спеціальним вимогам для суден, що перевозять небезпечні вантажі, свідоцтва про вантажну марку судна, що плаває під іноземним прапором і заходить в порти України, здійснюється на підставі міжнародних договорів України.	Стаття 40. Визнання суднових документів іноземних суден
Визнання обмірного свідоцтва, пасажирського свідоцтва, експлуатаційних документів на право користування судновою радіостанцією, свідоцтва про відповідність спеціальним вимогам для суден, що перевозять небезпечні вантажі, свідоцтва про вантажну марку судна, що плаває під іноземним прапором і заходить в порти України, здійснюється на підставі міжнародних договорів України.	
Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»	
Стаття 2. Сфера дії Закону 	Стаття 2. Сфера дії Закону	
3. 
……
Видача, переоформлення рішень про призначення органу з оцінки відповідності на здійснення оцінки відповідності вимогам відповідного технічного регламенту та рішень про призначення визнаної незалежної організації на здійснення оцінки відповідності технології виконання нерознімних з’єднань, персоналу, який виконує нерознімні з’єднання, та/або персоналу, який проводить неруйнівний контроль, згідно з технічним регламентом щодо обладнання, що працює під тиском, розширення та обмеження сфери призначення, тимчасове припинення і поновлення дії зазначених рішень, їх анулювання здійснюються відповідно до цього Закону з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності", та без застосування принципу організаційної єдності.
	3 ……
Видача, переоформлення рішень про призначення органу з оцінки відповідності на здійснення оцінки відповідності вимогам відповідного технічного регламенту та рішень про призначення визнаної незалежної організації на здійснення оцінки відповідності технології виконання нерознімних з’єднань, персоналу, який виконує нерознімні з’єднання, та/або персоналу, який проводить неруйнівний контроль, згідно з технічним регламентом щодо обладнання, що працює під тиском, розширення та обмеження сфери призначення, тимчасове припинення і поновлення дії зазначених рішень, їх анулювання здійснюються відповідно до цього Закону з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності", та без застосування принципу організаційної єдності.
Видача, переоформлення, продовження терміну дії та анулювання дозволів на користування ресурсами нумерації, здійснення присвоєнь радіочастот, внесення змін до них та їх анулювання здійснюються відповідно до цього Закону з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про електронні комунікації» . 	
Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»	
Стаття 2. Сфера дії цього Закону
Дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
……
Моніторинг призначених органів з оцінки відповідності і визнаних незалежних організацій здійснюється у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності".
	Стаття 2. Сфера дії цього Закону
Дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
……
Моніторинг призначених органів з оцінки відповідності і визнаних незалежних організацій здійснюється у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності".
Регуляторний орган у сфері електронних комунікацій, постачальники мереж та/або послуг електронних комунікацій, користувачі радіочастотного спектру в смугах радіочастот загального користування зобов’язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про електронні комунікації», виключно вимог частин першої, четвертої-сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини третьої статті 6, частин першої-п’ятої статті 7, 20 цього Закону.                                        	
Закон України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності»	
13.	Висновок щодо електромагнітної сумісності	Закон України "Про радіочастотний ресурс України"	1	Виключити		
24.	Дозвіл на ввезення з-за кордону радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв спеціального призначення	Закон України "Про радіочастотний ресурс України"		Дозвіл на ввезення з-за кордону радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв спеціального призначення	Закон України «Про електронні комунікації»	

34.	Дозвіл на використання номерного ресурсу	Закон України "Про телекомунікації"	3	Дозвіл на користування ресурсом нумерації	Закон України «Про електронні комунікації»	
339.	Дозвіл на експлуатацію радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою	Закон України "Про радіочастотний ресурс України"	3	Присвоєння радіочастот	Закон України «Про електронні комунікації»	
Закон України «Про Державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації України»	
Стаття 1. Визначення термінів	Стаття 1. Визначення термінів	
1. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в таких значеннях:	1. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в таких значеннях:	
дозвіл на проведення робіт із технічного захисту інформації для власних потреб - документ, виданий центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, що засвідчує право на проведення окремих видів робіт у сфері технічного захисту інформації для власних потреб;	дозвіл на проведення робіт із технічного захисту інформації для власних потреб - документ, виданий центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, що засвідчує право на проведення окремих видів робіт у сфері технічного захисту інформації для власних потреб;	
Стаття 2. Статус Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України	Стаття 2. Статус Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України	
1. Державна служба спеціального зв’язку та захисту інформації України є державним органом, який призначений для забезпечення функціонування і розвитку державної системи урядового зв’язку, Національної системи конфіденційного зв’язку, формування та реалізації державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, кіберзахисту, телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України, поштового зв’язку спеціального призначення, урядового фельд’єгерського зв’язку, а також інших завдань відповідно до закону.	1. Державна служба спеціального зв’язку та захисту інформації України є державним органом, який призначений для забезпечення функціонування і розвитку державної системи урядового зв’язку, Національної системи конфіденційного зв’язку, формування та реалізації державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, кіберзахисту, поштового зв’язку спеціального призначення, урядового фельд’єгерського зв’язку, а також інших завдань відповідно до закону.	
Стаття 3. Основні завдання Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України	Стаття 3. Основні завдання Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України	
1. Основними завданнями Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України є:
формування та реалізація державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, кіберзахисту, телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України, поштового зв’язку спеціального призначення, урядового фельд’єгерського зв’язку, захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах (далі - інформаційно-телекомунікаційні системи) і на об’єктах інформаційної діяльності, а також у сферах використання державних інформаційних ресурсів в частині захисту інформації, протидії технічним розвідкам, функціонування, безпеки та розвитку державної системи урядового зв’язку, Національної системи конфіденційного зв’язку;	1. Основними завданнями Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України є:
формування та реалізація державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, кіберзахисту, поштового зв’язку спеціального призначення, урядового фельд’єгерського зв’язку, захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах (далі - інформаційно-телекомунікаційні системи) і на об’єктах інформаційної діяльності, а також у сферах використання державних інформаційних ресурсів в частині захисту інформації, протидії технічним розвідкам, функціонування, безпеки та розвитку державної системи урядового зв’язку, Національної системи конфіденційного зв’язку;
	
Стаття 5. Загальна структура і чисельність Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України	Стаття 5. Загальна структура і чисельність Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України	
1. Державна служба спеціального зв’язку та захисту інформації України має таку загальну структуру:	1. Державна служба спеціального зв’язку та захисту інформації України має таку загальну структуру:	
центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України;	центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації;	
територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України;	територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації;	
територіальні підрозділи;
Головне управління та підрозділи урядового фельд’єгерського зв’язку;
навчальні, охорони здоров’я, санаторно-курортні та інші заклади, науково-дослідні, науково-виробничі та інші установи і організації.	Чинна редакція	
2. До сфери управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, входять державні підприємства, установи та організації, діяльність яких пов’язана із забезпеченням виконання покладених на Державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації України завдань.	2. До сфери управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, входять державні підприємства, установи та організації, діяльність яких пов’язана із забезпеченням виконання покладених на Державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації України завдань.	
3. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, територіальні органи, територіальні підрозділи, Головне управління та підрозділи урядового фельд’єгерського зв’язку, заклади, установи і організації Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України, державні підприємства, установи та організації, зазначені у частинах першій і другій цієї статті, є юридичними особами, мають печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, інші печатки і штампи, рахунки відповідно в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та в установах банків, у тому числі в іноземній валюті.	3. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, територіальні органи, територіальні підрозділи, Головне управління та підрозділи урядового фельд’єгерського зв’язку, заклади, установи і організації Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України, державні підприємства, установи та організації, зазначені у частинах першій і другій цієї статті, є юридичними особами, мають печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, інші печатки і штампи, рахунки відповідно в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та в установах банків, у тому числі в іноземній валюті.	
4. Загальну чисельність Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України затверджує Верховна Рада України за поданням Кабінету Міністрів України, сформованим на підставі пропозицій центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України.	4. Загальну чисельність Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України затверджує Верховна Рада України за поданням Кабінету Міністрів України, сформованим на підставі пропозицій центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації.	
Стаття 6. Голова Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України
1. Керівництво Державною службою спеціального зв’язку та захисту інформації України здійснює Голова Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України, який очолює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, і несе особисту відповідальність за виконання покладених на Державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації України завдань.	Стаття 6. Голова Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України
1. Керівництво Державною службою спеціального зв’язку та захисту інформації України здійснює Голова Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України, який очолює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, і несе особисту відповідальність за виконання покладених на Державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації України завдань.
	
Стаття 7. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України	Стаття 7. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації	
1. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, центральним органом виконавчої влади в галузі зв’язку (крім прав та обов’язків, пов’язаних із реалізацією функцій у сфері надання послуг поштового зв’язку загального користування), спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань організації спеціального зв’язку та захисту інформації, головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах організації спеціального зв’язку та захисту інформації, телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України, поштового зв’язку спеціального призначення, урядового фельд’єгерського зв’язку.	1. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань організації спеціального зв’язку та захисту інформації, головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах організації спеціального зв’язку та захисту інформації,  поштового зв’язку спеціального призначення, урядового фельд’єгерського зв’язку.	
2. Положення про центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, затверджує Кабінет Міністрів України.	2. Положення про центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, затверджує Кабінет Міністрів України.	
3. Положення про структурні підрозділи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, затверджує Голова Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України.	3. Положення про структурні підрозділи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації,  затверджує Голова Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України.	
4. Штат (штатний розпис) і кошторис центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, затверджує Голова Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України за погодженням з центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної фінансової та бюджетної політики.	4. Штат (штатний розпис) і кошторис центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, затверджує Голова Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України за погодженням з центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної фінансової та бюджетної політики.	
5. Для вирішення питань, що належать до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, обговорення найважливіших напрямів її діяльності утворюється колегія.	5. Для вирішення питань, що належать до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, обговорення найважливіших напрямів її діяльності утворюється колегія.	
6. Положення про колегію центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, її персональний склад затверджує Голова Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України.	6. Положення про колегію центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, її персональний склад затверджує Голова Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України.	
7. Рішення колегії центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, можуть бути реалізовані шляхом прийняття відповідного наказу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України.	7. Рішення колегії центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації,  можуть бути реалізовані шляхом прийняття відповідного наказу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації. 	
Стаття 8. Територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України.	Стаття 8. Територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації.	
1. З метою виконання покладених на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, завдань за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, можуть утворюватися територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи.	1. З метою виконання покладених на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, завдань за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, можуть утворюватися територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи.	
Стаття 9. Територіальні підрозділи Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України	Стаття 9. Територіальні підрозділи Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України	
2. Мобілізаційне розгортання і приведення у готовність територіальних підрозділів Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України для функціонування в особливий період здійснюються відповідно до планів, які розробляються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, погоджуються з Генеральним штабом Збройних Сил України та затверджуються Головою Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України.	2. Мобілізаційне розгортання і приведення у готовність територіальних підрозділів Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України для функціонування в особливий період здійснюються відповідно до планів, які розробляються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, погоджуються з Генеральним штабом Збройних Сил України та затверджуються Головою Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України.
	
Стаття 11. Особовий склад Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України	Стаття 11. Особовий склад Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України	
4. Критерії професійної придатності, фахової підготовленості, інші вимоги до особового складу Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України.	4. Критерії професійної придатності, фахової підготовленості, інші вимоги до особового складу Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації.	
7. Окремі посади військовослужбовців Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України можуть заміщатися державними службовцями та іншими працівниками Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України.	7. Окремі посади військовослужбовців Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України можуть заміщатися державними службовцями та іншими працівниками Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації.	
9. Курсанти, які звільняються зі служби через службову невідповідність або у зв’язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, а також військовослужбовці, які звільняються зі служби із зазначених підстав протягом п’яти років після закінчення вищого навчального закладу, в тому числі вищого військового навчального закладу чи військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, в якому вони навчалися за державним замовленням і після закінчення якого були прийняті на військову службу, відшкодовують центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов’язані з їх підготовкою та утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку та умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.	9. Курсанти, які звільняються зі служби через службову невідповідність або у зв’язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, а також військовослужбовці, які звільняються зі служби із зазначених підстав протягом п’яти років після закінчення вищого навчального закладу, в тому числі вищого військового навчального закладу чи військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, в якому вони навчалися за державним замовленням і після закінчення якого були прийняті на військову службу, відшкодовують центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов’язані з їх підготовкою та утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку та умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
	
Стаття 13. Підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації кадрів для Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України	Стаття 13. Підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації кадрів для Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України	
2. Порядок і строки підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів для Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України.	2. Порядок і строки підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів для Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації. 	
Стаття 14. Обов’язки Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України	Стаття 14. Обов’язки Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України	
1. На Державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації України відповідно до визначених завдань покладаються такі обов’язки:	1. На Державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації України відповідно до визначених завдань покладаються такі обов’язки:	
1) формування та реалізація державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, в інформаційно-телекомунікаційних системах і на об’єктах інформаційної діяльності, протидії технічним розвідкам, а також у сферах телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України;	1) формування та реалізація державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, в інформаційно-телекомунікаційних системах і на об’єктах інформаційної діяльності, протидії технічним розвідкам;	
2) участь у формуванні та реалізації державної політики у сферах електронного документообігу (в частині захисту інформації державних органів та органів місцевого самоврядування), електронної ідентифікації (з використанням електронних довірчих послуг), електронних довірчих послуг (у частині встановлення вимог з безпеки та захисту інформації під час надання та використання електронних довірчих послуг, контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг);	2) участь у формуванні та реалізації державної політики у сферах електронного документообігу (в частині захисту інформації державних органів та органів місцевого самоврядування), електронної ідентифікації (з використанням електронних довірчих послуг), електронних довірчих послуг (у частині встановлення вимог з безпеки та захисту інформації під час надання та використання електронних довірчих послуг, контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг);	
3) участь у формуванні та реалізації державної тарифної політики і політики державних закупівель у сферах телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України;	Виключити	
4) державне регулювання у сфері поштового зв’язку спеціального призначення, урядового фельд’єгерського зв’язку;	4) державне регулювання у сфері поштового зв’язку спеціального призначення, урядового фельд’єгерського зв’язку;	
5) забезпечення функціонування, безпеки та розвитку Національної системи конфіденційного зв’язку;	5) забезпечення функціонування, безпеки та розвитку Національної системи конфіденційного зв’язку;	
6) виконання відповідно до законодавства України функції Адміністрації зв’язку та радіочастот України, здійснення правового захисту інтересів України в міжнародних і регіональних організаціях з питань телекомунікацій і користування радіочастотним ресурсом України;	Виключити	
7) здійснення державного контролю, вимоги щодо здійснення якого покладено на Державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації України;	7) здійснення державного контролю, вимоги щодо здійснення якого покладено на Державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації України;	
8) здійснення повноваження органу ліцензування у сфері криптографічного та технічного захисту інформації;	8) здійснення повноваження органу ліцензування у сфері криптографічного та технічного захисту інформації;	
9) встановлення порядку створення та допуску до експлуатації, допуск до експлуатації засобів криптографічного захисту службової інформації та інформації, що становить державну таємницю, засобів, комплексів та систем спеціального зв’язку, визначення криптографічних алгоритмів для застосування у засобах криптографічного захисту інформації;	9) встановлення порядку створення та допуску до експлуатації, допуск до експлуатації засобів криптографічного захисту службової інформації та інформації, що становить державну таємницю, засобів, комплексів та систем спеціального зв’язку, визначення криптографічних алгоритмів для застосування у засобах криптографічного захисту інформації;	
10) виконання функції радіочастотного органу спеціального користувача радіочастотного ресурсу України;	10) виконання функції радіочастотного органу спеціального користувача радіочастотного спектра;	
11) забезпечення в межах повноважень виконання завдань із мобілізаційної підготовки й мобілізаційної готовності держави, а також підтримання постійної бойової та мобілізаційної готовності Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України;	11) забезпечення в межах повноважень виконання завдань із мобілізаційної підготовки й мобілізаційної готовності держави, а також підтримання постійної бойової та мобілізаційної готовності Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України;	
12) розробка за дорученням Президента України, Кабінету Міністрів України та з власної ініціативи проектів законів та інших нормативно-правових актів;	12) розробка за дорученням Президента України, Кабінету Міністрів України та з власної ініціативи проектів законів та інших нормативно-правових актів;	
13) забезпечення функціонування, безпеки та розвитку державної системи урядового зв’язку, її готовності до роботи в особливий період і в разі виникнення надзвичайної ситуації;	13) забезпечення функціонування, безпеки та розвитку державної системи урядового зв’язку, її готовності до роботи в особливий період і в разі виникнення надзвичайної ситуації;	
14) забезпечення в установленому законодавством порядку урядовим зв’язком Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем’єр-міністра України, інших посадових осіб державних органів, органів місцевого самоврядування, органів військового управління, керівників підприємств, установ і організацій у мирний час, в умовах надзвичайного стану і в особливий період;	14) забезпечення в установленому законодавством порядку урядовим зв’язком Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем’єр-міністра України, інших посадових осіб державних органів, органів місцевого самоврядування, органів військового управління, керівників підприємств, установ і організацій у мирний час, в умовах надзвичайного стану і в особливий період;	
15) здійснення заходів щодо організації та забезпечення безпеки і функціонування урядового зв’язку із закордонними дипломатичними установами України;	15) здійснення заходів щодо організації та забезпечення безпеки і функціонування урядового зв’язку із закордонними дипломатичними установами України;	
16) забезпечення урядовим фельд’єгерським зв’язком Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем’єр-міністра України, державних органів, органів місцевого самоврядування, органів військового управління та інших юридичних осіб відповідно до законодавства;	16) забезпечення урядовим фельд’єгерським зв’язком Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем’єр-міністра України, державних органів, органів місцевого самоврядування, органів військового управління та інших юридичних осіб відповідно до законодавства;	
17) контроль за виконанням технічних умов та інших вимог законодавства у сфері захисту інформації в приміщеннях абонентів урядового зв’язку;	17) контроль за виконанням технічних умов та інших вимог законодавства у сфері захисту інформації в приміщеннях абонентів урядового зв’язку;	
18) встановлення порядку:	18) встановлення порядку:	
створення й розвитку систем спеціального зв’язку;	створення й розвитку систем спеціального зв’язку;	
надання операторами телекомунікацій ресурсів своїх мереж у користування державній системі урядового зв’язку, Національній системі конфіденційного зв’язку, відповідним державним органам згідно із законодавством;
взаємодії операторів телекомунікацій з Національним центром оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами;	Виключити	
19) вирішення в межах повноважень питань забезпечення зв’язку для потреб державної системи урядового зв’язку, Національної системи конфіденційного зв’язку, відповідних державних органів згідно із законодавством;	19) вирішення в межах повноважень питань забезпечення зв’язку для потреб державної системи урядового зв’язку, Національної системи конфіденційного зв’язку, відповідних державних органів згідно із законодавством;	
20) участь у межах своїх повноважень у формуванні й реалізації державної тарифної політики та політики державних закупівель у сферах телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України;	Виключити	
21) забезпечення розвитку у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України;	21) забезпечення розвитку у сферах криптографічного та технічного захисту інформації;	
22) розроблення в порядку, встановленому законодавством, проектів концепцій розвитку телекомунікацій України, інших проектів концепцій у сфері користування радіочастотним ресурсом України, сприяння їх реалізації;	Виключити	
23) забезпечення нормативно-правового регулювання у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, організації спеціального зв’язку, урядового фельд’єгерського зв’язку, захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, в інформаційно-телекомунікаційних системах і на об’єктах інформаційної діяльності, протидії технічним розвідкам, телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України;	23) забезпечення нормативно-правового регулювання у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, організації спеціального зв’язку, урядового фельд’єгерського зв’язку, захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, в інформаційно-телекомунікаційних системах і на об’єктах інформаційної діяльності, протидії технічним розвідкам	
24) технічне регулювання у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, протидії технічним розвідкам, захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, в інформаційно-телекомунікаційних системах і на об’єктах інформаційної діяльності, організація, координація та проведення робіт з підтвердження відповідності, розробка в установленому порядку стандартів, технічних регламентів і технічних умов;	24) технічне регулювання у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, протидії технічним розвідкам, захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, в інформаційно-телекомунікаційних системах і на об’єктах інформаційної діяльності, організація, координація та проведення робіт з підтвердження відповідності, розробка в установленому порядку стандартів, технічних регламентів і технічних умов;	
25) методичне керівництво та координація діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, військових формувань, утворених відповідно до законів України, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, протидії технічним розвідкам, а також з питань, пов’язаних із запобіганням вчиненню порушень безпеки інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, виявленням та усуненням наслідків інших несанкціонованих дій щодо державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, в інформаційно-телекомунікаційних системах;	25) методичне керівництво та координація діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, військових формувань, утворених відповідно до законів України, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, протидії технічним розвідкам, а також з питань, пов’язаних із запобіганням вчиненню порушень безпеки інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, виявленням та усуненням наслідків інших несанкціонованих дій щодо державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, в інформаційно-телекомунікаційних системах;	
26) розробка і супроводження моделей технічних розвідок шляхом збору й аналізу інформації про наявні системи і засоби технічних розвідок, розробка тактики та методів їх застосування, а також перспектив розвитку; надання рекомендацій державним органам, органам місцевого самоврядування, військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, підприємствам, установам і організаціям щодо забезпечення протидії технічним розвідкам, проведення оцінки загроз і вжиття відповідних заходів для захисту інформації;	26) розробка і супроводження моделей технічних розвідок шляхом збору й аналізу інформації про наявні системи і засоби технічних розвідок, розробка тактики та методів їх застосування, а також перспектив розвитку; надання рекомендацій державним органам, органам місцевого самоврядування, військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, підприємствам, установам і організаціям щодо забезпечення протидії технічним розвідкам, проведення оцінки загроз і вжиття відповідних заходів для захисту інформації;	
27) впровадження комплексних систем захисту інформації на об’єктах інформаційної діяльності та в інформаційно-телекомунікаційних системах закордонних дипломатичних установ України за рахунок коштів, передбачених у законі про Державний бюджет України на функціонування та утримання закордонних дипломатичних установ України;	27) впровадження комплексних систем захисту інформації на об’єктах інформаційної діяльності та в інформаційно-телекомунікаційних системах закордонних дипломатичних установ України за рахунок коштів, передбачених у законі про Державний бюджет України на функціонування та утримання закордонних дипломатичних установ України;	
28) встановлення порядку та вимог технічного захисту інформації на об’єктах інформаційної діяльності;	28) встановлення порядку та вимог технічного захисту інформації на об’єктах інформаційної діяльності;	
29) встановлення порядку здійснення державного контролю і здійснення державного контролю за:
станом криптографічного та технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, у державних органах, органах місцевого самоврядування, військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форми власності, в тому числі в закордонних дипломатичних установах України, національних контингентах за кордоном, місцях постійного і тимчасового перебування Президента України, Голови Верховної Ради України та Прем’єр-міністра України, а також під час діяльності на території України іноземних інспекційних груп відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України;
додержанням вимог законодавства, а також вимог нормативних документів у сфері надання послуг електронного цифрового підпису;
станом протидії технічним розвідкам у державних органах, військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від їх підпорядкування та форми власності, які мають у своєму володінні, користуванні чи розпорядженні зразки озброєння, військової та спеціальної техніки, об’єкти оборонно-промислового комплексу, військові об’єкти та інші об’єкти, призначені для застосування в інтересах оборони і безпеки держави;
додержанням вимог безпеки під час розроблення, виробництва, використання, експлуатації, сертифікаційних випробувань, проведення тематичних досліджень, експертизи, вивезення та знищення криптографічних систем і засобів криптографічного захисту інформації та обладнання спеціального зв’язку, що мають гриф обмеження доступу;	29) встановлення порядку здійснення державного контролю і здійснення державного контролю за:
станом криптографічного та технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, у державних органах, органах місцевого самоврядування, військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форми власності, в тому числі в закордонних дипломатичних установах України, національних контингентах за кордоном, місцях постійного і тимчасового перебування Президента України, Голови Верховної Ради України та Прем’єр-міністра України, а також під час діяльності на території України іноземних інспекційних груп відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України;
додержанням вимог законодавства, а також вимог нормативних документів у сфері надання послуг електронного цифрового підпису;
станом протидії технічним розвідкам у державних органах, військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від їх підпорядкування та форми власності, які мають у своєму володінні, користуванні чи розпорядженні зразки озброєння, військової та спеціальної техніки, об’єкти оборонно-промислового комплексу, військові об’єкти та інші об’єкти, призначені для застосування в інтересах оборони і безпеки держави;
додержанням вимог безпеки під час розроблення, виробництва, використання, експлуатації, сертифікаційних випробувань, проведення тематичних досліджень, експертизи, вивезення та знищення криптографічних систем і засобів криптографічного захисту інформації та обладнання спеціального зв’язку, що мають гриф обмеження доступу;	
30) встановлення порядку організації та проведення державної експертизи у сфері криптографічного та технічного захисту інформації, проведення державної експертизи та експертних досліджень у сфері криптографічного захисту інформації, визначення криптографічних алгоритмів як рекомендованих, допуску до експлуатації засобів криптографічного захисту інформації, засобів, комплексів та систем спеціального зв’язку, надання та/або реєстрація експертних висновків за результатами державної експертизи у сфері криптографічного та технічного захисту інформації, свідоцтв про допуск до експлуатації засобів криптографічного захисту інформації, засобів, комплексів та систем спеціального зв’язку, декларацій та атестатів відповідності комплексних систем захисту інформації;	30) встановлення порядку організації та проведення державної експертизи у сфері криптографічного та технічного захисту інформації, проведення державної експертизи та експертних досліджень у сфері криптографічного захисту інформації, визначення криптографічних алгоритмів як рекомендованих, допуску до експлуатації засобів криптографічного захисту інформації, засобів, комплексів та систем спеціального зв’язку, надання та/або реєстрація експертних висновків за результатами державної експертизи у сфері криптографічного та технічного захисту інформації, свідоцтв про допуск до експлуатації засобів криптографічного захисту інформації, засобів, комплексів та систем спеціального зв’язку, декларацій та атестатів відповідності комплексних систем захисту інформації;	
31) встановлення порядку надання висновків і погоджень, надання висновків і погоджень міжнародних передач криптосистем, засобів криптографічного та технічного захисту інформації, у тому числі тих, що є складовими частинами озброєння, військової та спеціальної техніки;	31) встановлення порядку надання висновків і погоджень, надання висновків і погоджень міжнародних передач криптосистем, засобів криптографічного та технічного захисту інформації, у тому числі тих, що є складовими частинами озброєння, військової та спеціальної техніки;	
32) участь у виконанні завдань із територіальної оборони, а також у заходах, спрямованих на підтримання правового режиму воєнного та надзвичайного стану відповідно до закону;	32) участь у виконанні завдань із територіальної оборони, а також у заходах, спрямованих на підтримання правового режиму воєнного та надзвичайного стану відповідно до закону;	
33) участь в межах повноважень у стратегічному плануванні застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, і правоохоронних органів для оборони держави;	33) участь в межах повноважень у стратегічному плануванні застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, і правоохоронних органів для оборони держави;	
34) визначення власних потреб у військовому майні на особливий період;	34) визначення власних потреб у військовому майні на особливий період;	
35) подання Президентові України, Голові Верховної Ради України і Прем’єр-міністрові України за результатами державного контролю аналітичних матеріалів щодо стану криптографічного та технічного захисту інформації, протидії технічним розвідкам у державі, розроблення рекомендацій щодо його поліпшення;	35) подання Президентові України, Голові Верховної Ради України і Прем’єр-міністрові України за результатами державного контролю аналітичних матеріалів щодо стану криптографічного та технічного захисту інформації, протидії технічним розвідкам у державі, розроблення рекомендацій щодо його поліпшення;	
36) встановлення вимог до регламенту роботи центрального засвідчувального органу, акредитованого центру сертифікації ключів, засвідчувального центру органу виконавчої влади (державного органу) та його погодження;	36) встановлення вимог до регламенту роботи центрального засвідчувального органу, акредитованого центру сертифікації ключів, засвідчувального центру органу виконавчої влади (державного органу) та його погодження;	
37) визначення технічних і технологічних вимог до акредитованих центрів сертифікації ключів;	37) визначення технічних і технологічних вимог до акредитованих центрів сертифікації ключів;	
38) організація та координація робіт із проведення сертифікації засобів криптографічного та технічного захисту інформації разом із центральним органом виконавчої влади з питань технічного регулювання;	38) організація та координація робіт із проведення сертифікації засобів криптографічного та технічного захисту інформації разом із центральним органом виконавчої влади з питань технічного регулювання;	
39) забезпечення функціонування команди реагування на комп’ютерні надзвичайні події України CERT-UA. Накопичення та аналіз даних про вчинення та/або спроби вчинення несанкціонованих дій щодо державних інформаційних ресурсів в інформаційно-телекомунікаційних системах, а також про їх наслідки, інформування правоохоронних органів для вжиття заходів із запобігання та припинення злочинів у зазначеній сфері;	39) забезпечення функціонування команди реагування на комп’ютерні надзвичайні події України CERT-UA. Накопичення та аналіз даних про вчинення та/або спроби вчинення несанкціонованих дій щодо державних інформаційних ресурсів в інформаційно-телекомунікаційних системах, а також про їх наслідки, інформування правоохоронних органів для вжиття заходів із запобігання та припинення злочинів у зазначеній сфері;	
40) встановлення порядку ведення та управління реєстром інформаційно-телекомунікаційних систем державних органів, а також підприємств, установ і організацій, що входять до сфери їх управління, встановлення порядку ведення Національного реєстру електронних інформаційних ресурсів органів державної влади;	40) встановлення порядку ведення та управління реєстром інформаційно-телекомунікаційних систем державних органів, а також підприємств, установ і організацій, що входять до сфери їх управління, встановлення порядку ведення Національного реєстру електронних інформаційних ресурсів органів державної влади;	
41) розробка критеріїв і порядку оцінки стану захищеності державних інформаційних ресурсів в інформаційно-телекомунікаційних системах; організація та проведення оцінки стану захищеності державних інформаційних ресурсів, надання відповідних рекомендацій;	41) розробка критеріїв і порядку оцінки стану захищеності державних інформаційних ресурсів в інформаційно-телекомунікаційних системах; організація та проведення оцінки стану захищеності державних інформаційних ресурсів, надання відповідних рекомендацій;	
42) розробка та затвердження єдиних технічних вимог щодо захисту Єдиного веб-порталу державних органів, контроль за дотриманням цих вимог;	42) розробка та затвердження єдиних технічних вимог щодо захисту Єдиного веб-порталу державних органів, контроль за дотриманням цих вимог;	
43) погодження проектів (завдань) створення та розвитку інформаційно-телекомунікаційних систем, систем спеціального зв’язку (у яких оброблятимуться державні інформаційні ресурси та інформація) вимога щодо захисту яких встановлена законом, державних інформаційних ресурсів, систем електронного документообігу (в частині захисту інформації) та електронного цифрового підпису, організація проведення їх експертної оцінки;	43) погодження проектів (завдань) створення та розвитку інформаційно-телекомунікаційних систем, систем спеціального зв’язку (у яких оброблятимуться державні інформаційні ресурси та інформація) вимога щодо захисту яких встановлена законом, державних інформаційних ресурсів, систем електронного документообігу (в частині захисту інформації) та електронного цифрового підпису, організація проведення їх експертної оцінки;	
44) погодження проектів нормативно-правових актів з питань:
криптографічного та технічного захисту інформації, захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, в інформаційно-телекомунікаційних системах і на об’єктах інформаційної діяльності;
протидії технічним розвідкам;
телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України;
умов здійснення міжнародних передач криптографічних систем, засобів криптографічного та технічного захисту інформації, в тому числі тих, що наявні у складі озброєння, військової та спеціальної техніки;	44) погодження проектів нормативно-правових актів з питань:
криптографічного та технічного захисту інформації, захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, в інформаційно-телекомунікаційних системах і на об’єктах інформаційної діяльності;
протидії технічним розвідкам;
умов здійснення міжнародних передач криптографічних систем, засобів криптографічного та технічного захисту інформації, в тому числі тих, що наявні у складі озброєння, військової та спеціальної техніки;	
45) узагальнення практики застосування законодавства з питань, що належать до повноважень Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України, розроблення пропозицій щодо вдосконалення законодавчих актів, актів Президента України, Кабінету Міністрів України та в установленому порядку внесення їх Президенту України та Кабінету Міністрів України на розгляд;	45) узагальнення практики застосування законодавства з питань, що належать до повноважень Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України, розроблення пропозицій щодо вдосконалення законодавчих актів, актів Президента України, Кабінету Міністрів України та в установленому порядку внесення їх Президенту України та Кабінету Міністрів України на розгляд;	
46) визначення переліків засобів технічного захисту інформації, дозволених для забезпечення технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом;	46) визначення переліків засобів технічного захисту інформації, дозволених для забезпечення технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом;	
47) встановлення дозвільного порядку, видача, переоформлення, призупинення (поновлення) дії, анулювання дозволів (копій і дублікатів дозволів) на проведення робіт із технічного захисту інформації для власних потреб;	47) встановлення дозвільного порядку, видача, переоформлення, призупинення (поновлення) дії, анулювання дозволів (копій і дублікатів дозволів) на проведення робіт із технічного захисту інформації для власних потреб;	
48) розроблення, виготовлення та постачання у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, ключових документів до засобів криптографічного захисту інформації, що містить державну таємницю, службову інформацію та публічну інформацію з обмеженим доступом;	48) розроблення, виготовлення та постачання у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації,  ключових документів до засобів криптографічного захисту інформації, що містить державну таємницю, службову інформацію та публічну інформацію з обмеженим доступом;	
49) погодження та здійснення контролю за виконанням технічних завдань на проектування, будівництво і реконструкцію особливо важливих об’єктів і на розроблення зразків військової та спеціальної техніки в частині протидії технічним розвідкам;	49) погодження та здійснення контролю за виконанням технічних завдань на проектування, будівництво і реконструкцію особливо важливих об’єктів і на розроблення зразків військової та спеціальної техніки в частині протидії технічним розвідкам;	
50) формування та реалізація державної технічної політики в галузі зв’язку, а саме:
розробка технічних регламентів, норм, стандартів, методик розрахунків електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів і випромінювальних пристроїв, інших нормативних документів у сферах телекомунікацій і користування радіочастотним ресурсом України;
організація робіт, пов’язаних із стандартизацією та сертифікацією засобів телекомунікацій;
встановлення технічних вимог до телекомунікаційних мереж, систем і комплексів спеціального зв’язку і загального користування, засобів та об’єктів телекомунікацій;
визначення переліку технічних засобів, що можуть застосовуватися в телекомунікаційних мережах загального користування, погодження в установленому законодавством порядку питання застосування технічних засобів телекомунікацій, не внесених до цього переліку;
організація відповідно до законодавства робіт з підтвердження відповідності технічних засобів телекомунікацій, призначених для застосування в телекомунікаційних мережах загального користування;
участь у створенні державних стандартів щодо користування радіочастотним ресурсом України;
встановлення норм, правил і порядку проведення випробувань у сфері користування радіочастотним ресурсом України;
подання пропозицій щодо призначення органів з оцінки відповідності, що проводять діяльність у сферах телекомунікацій, використання радіочастотного ресурсу;
проведення в межах повноважень заходів із метрологічного забезпечення;
встановлення порядку використання лічильників обліку тривалості телекомунікаційних послуг, які встановлюються на кінцевому обладнанні;
розробка та реалізація технічної політики з питань формування номерного ресурсу, зміни його структури й простору нумерації в інтересах розширення і забезпечення достатньої ємності номерного ресурсу та приведення його у відповідність із міжнародними вимогами;
встановлення порядку і забезпечення проведення експертизи телекомунікаційної інфраструктури проектів будівництва, реконструкції та модернізації телекомунікаційних мереж спеціального зв’язку і загального користування, споруд і засобів телекомунікацій;
51) вирішення в межах своїх повноважень питання готовності до функціонування телекомунікаційних мереж загального користування у мирний час, в умовах надзвичайного стану і особливий період, а також забезпечення у разі запровадження особливого періоду переведення мереж зв’язку на відповідний режим роботи;
52) визначення у порядку, встановленому законодавством, необхідного і достатнього для потреб України радіочастотного ресурсу, проведення відповідно до норм міжнародного права заходів щодо його закріплення за Україною і захисту на міжнародному рівні;
53) розробка у порядку, встановленому законодавством, Національної таблиці розподілу смуг радіочастот України і Плану використання радіочастотного ресурсу України й подання цих документів на затвердження до Кабінету Міністрів України;
54) забезпечення в межах своїх повноважень формування та реалізації інноваційної та інвестиційної політики;
55) розробка вимог щодо надання й отримання телекомунікаційних послуг;
56) здійснення відповідно до законодавства повноважень щодо регулювання цін (тарифів) у галузі зв’язку;	50) встановлення:
технічних вимог до електронних комунікаційних  мереж, систем і комплексів, засобів та об’єктів  спеціального зв’язку;
порядку і забезпечення проведення експертизи  інфраструктури електронних комунікацій проектів будівництва, реконструкції та модернізації електронних комунікаційних  мереж, споруд і засобів спеціального зв’язку;»; 

57) державне регулювання у сфері урядового фельд’єгерського зв’язку і поштового зв’язку спеціального призначення;	57) державне регулювання у сфері урядового фельд’єгерського зв’язку і поштового зв’язку спеціального призначення;	
58) проведення відповідно до законодавства заходів щодо реалізації науково-технічної політики, організації наукового забезпечення функціонування і розвитку сфер спеціального зв’язку та захисту інформації, телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України;	58) проведення відповідно до законодавства заходів щодо реалізації науково-технічної політики, організації наукового забезпечення функціонування і розвитку сфер спеціального зв’язку та захисту інформації;	
59) участь у реалізації державного замовлення на виконання робіт і поставок продукції для державних потреб, сприяння залученню інвестицій, новітніх технологій, використанню управлінського досвіду у сферах спеціального зв’язку та захисту інформації, телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України;	59) участь у реалізації державного замовлення на виконання робіт і поставок продукції для державних потреб, сприяння залученню інвестицій, новітніх технологій, використанню управлінського досвіду у сферах спеціального зв’язку та захисту інформації;	
60) участь у погодженні питань розміщення на території України дипломатичних представництв і консульських установ іноземних держав;	60) участь у погодженні питань розміщення на території України дипломатичних представництв і консульських установ іноземних держав;	
61) вжиття заходів для здійснення галузевої співпраці з іншими державами;	61) вжиття заходів для здійснення галузевої співпраці з іншими державами;	
62) підготовка пропозицій щодо адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу з питань функціонування сфер телекомунікацій і користування радіочастотним ресурсом, вжиття відповідних заходів щодо інтеграції України в європейські структури;	Виключити	
63) участь у підготовці міжнародних договорів України з питань, що належать до повноважень Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України, підготовка пропозицій щодо укладення, денонсації таких договорів і забезпечення їх виконання;	63) участь у підготовці міжнародних договорів України з питань, що належать до повноважень Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України, підготовка пропозицій щодо укладення, денонсації таких договорів і забезпечення їх виконання;	
64) міжнародна координація і методичне забезпечення реалізації заходів щодо формування та використання різних типів номерного ресурсу для телекомунікаційних мереж, у тому числі для телекомунікаційних мереж наступного покоління;	Виключити	
65) розроблення прогнозів розвитку телекомунікаційних мереж і послуг, а також сфери користування радіочастотним ресурсом України;	Виключити	
66) відомча реєстрація та облік, проведення обов’язкового технічного контролю транспортних засобів Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України;	66) відомча реєстрація та облік, проведення обов’язкового технічного контролю транспортних засобів Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України;	
67) організація та забезпечення служби з охорони об’єктів, приміщень, систем, мереж, комплексів, засобів урядового і спеціального зв’язку, ключових документів до засобів криптографічного захисту інформації;	67) організація та забезпечення служби з охорони об’єктів, приміщень, систем, мереж, комплексів, засобів урядового і спеціального зв’язку, ключових документів до засобів криптографічного захисту інформації;	
68) організація та забезпечення вартової та внутрішньої служби в Державній службі спеціального зв’язку та захисту інформації України;	68) організація та забезпечення вартової та внутрішньої служби в Державній службі спеціального зв’язку та захисту інформації України;	
69) організація та забезпечення чергування особового складу Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України, а також несення ним служби (виконання роботи) у підземних спорудах зв’язку та вахтовим методом у зоні відчуження;	69) організація та забезпечення чергування особового складу Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України, а також несення ним служби (виконання роботи) у підземних спорудах зв’язку та вахтовим методом у зоні відчуження;	
70) розробка та організація виконання державних цільових, наукових і науково-технічних програм за напрямами діяльності Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України;	70) розробка та організація виконання державних цільових, наукових і науково-технічних програм за напрямами діяльності Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України;	
71) приймання та контроль за якістю продукції, інших товарів військового призначення, які виготовляються (модернізуються) на замовлення Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України;	71) приймання та контроль за якістю продукції, інших товарів військового призначення, які виготовляються (модернізуються) на замовлення Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України;	
72) здійснення разом із центральним органом виконавчої влади в галузі освіти і науки науково-методичного управління підготовкою фахівців у сфері криптографічного та технічного захисту інформації, телекомунікацій, радіотехнологій і радіочастотного ресурсу;	72) здійснення разом із центральним органом виконавчої влади в галузі освіти і науки науково-методичного управління підготовкою фахівців у сфері криптографічного та технічного захисту інформації;	
73) забезпечення в межах своїх повноважень виконання заходів з охорони праці та пожежної безпеки в Державній службі спеціального зв’язку та захисту інформації України;	73) забезпечення в межах своїх повноважень виконання заходів з охорони праці та пожежної безпеки в Державній службі спеціального зв’язку та захисту інформації України;	
74) організація в установленому порядку виставок засобів і систем зв’язку в Україні та за її межами, координація участі в таких виставках органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій;	Виключити	
75) висвітлення своєї діяльності в засобах масової інформації і на власному веб-сайті;	75) висвітлення своєї діяльності в засобах масової інформації і на власному веб-сайті;	
76) підготовка пропозицій щодо обсягів і напрямів державних капітальних вкладень у галузь зв’язку;	виключити	
77) погодження в порядку, встановленому законодавством, призначення керівників органів спеціального зв’язку, підрозділів з питань зв’язку, інформатизації та захисту інформації державних органів, Національного банку України та Генеральної прокуратури України;	77) погодження в порядку, встановленому законодавством, призначення керівників органів спеціального зв’язку, підрозділів з питань зв’язку, інформатизації та захисту інформації державних органів, Національного банку України та Генеральної прокуратури України;	
78) утворення військово-лікарської комісії для проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду та встановлення порядку її діяльності;	78) утворення військово-лікарської комісії для проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду та встановлення порядку її діяльності;	
79) проведення професійно-психологічного відбору кандидатів на службу до Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України, психологічного забезпечення службової діяльності та встановлення порядку їх здійснення;	79) проведення професійно-психологічного відбору кандидатів на службу до Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України, психологічного забезпечення службової діяльності та встановлення порядку їх здійснення;	
80) здійснення добору кадрів у Державній службі спеціального зв’язку та захисту інформації України, формування кадрового резерву, робота з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації особового складу Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України;	80) здійснення добору кадрів у Державній службі спеціального зв’язку та захисту інформації України, формування кадрового резерву, робота з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації особового складу Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України;	
81) вжиття в межах повноважень заходів щодо запобігання та виявлення корупції, контроль за їх проведенням у Державній службі спеціального зв’язку та захисту інформації України і на державних підприємствах, установах і організаціях, що входять до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України;	81) вжиття в межах повноважень заходів щодо запобігання та виявлення корупції, контроль за їх проведенням у Державній службі спеціального зв’язку та захисту інформації України і на державних підприємствах, установах і організаціях, що входять до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації;	
82) здійснення в межах повноважень разом із відповідними центральними органами виконавчої влади контролю за цільовим використанням державних коштів, передбачених для реалізації проектів, виконання програм, у тому числі міжнародних;	82) здійснення в межах повноважень разом із відповідними центральними органами виконавчої влади контролю за цільовим використанням державних коштів, передбачених для реалізації проектів, виконання програм, у тому числі міжнародних;	
83) організація роботи з укомплектування, зберігання, обліку та використання архівних документів;	83) організація роботи з укомплектування, зберігання, обліку та використання архівних документів;	
84) здійснення внутрішнього контролю і проведення внутрішнього аудиту в Державній службі спеціального зв’язку та захисту інформації України, у тому числі контролю за фінансово-господарською діяльністю державних підприємств, установ та організацій, що входять до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України.	84) здійснення внутрішнього контролю і проведення внутрішнього аудиту в Державній службі спеціального зв’язку та захисту інформації України, у тому числі контролю за фінансово-господарською діяльністю державних підприємств, установ та організацій, що входять до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв’язку, захисту інформації.	
Стаття 15. Права Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України
1. Для забезпечення виконання покладених на неї обов’язків Державна служба спеціального зв’язку та захисту інформації України має право:
10) залучати спеціальних і загальних користувачів радіочастотного ресурсу, підприємства, установи та організації незалежно від форм власності до виявлення та усунення радіозавад радіоелектронним засобам державної системи урядового зв’язку та Національної системи конфіденційного зв’язку;	Стаття 15. Права Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України
1. Для забезпечення виконання покладених на неї обов’язків Державна служба спеціального зв’язку та захисту інформації України має право:
10) залучати спеціальних і загальних користувачів радіочастотного спектру, підприємства, установи та організації незалежно від форм власності до виявлення та усунення радіозавад радіоелектронним засобам державної системи урядового зв’язку та Національної системи конфіденційного зв’язку;	
Закон України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення»	
Стаття 14. Регуляторні повноваження Національної ради
Національна рада здійснює регуляторні функції, передбачені законодавством України у сфері телерадіомовлення, а саме:
ліцензування телерадіомовлення;
надання дозволів на тимчасове мовлення;
ліцензування провайдерів програмної послуги;
участь у розробці та погодження проекту Національної таблиці розподілу смуг радіочастот України і Плану використання радіочастотного ресурсу України у частині смуг радіочастот, виділених для потреб телерадіомовлення;	Стаття 14. Регуляторні повноваження Національної ради
Національна рада здійснює регуляторні функції, передбачені законодавством України у сфері телерадіомовлення, а саме:
ліцензування телерадіомовлення;
надання дозволів на тимчасове мовлення;
ліцензування провайдерів програмної послуги;
    участь у розробці та погодження проекту національного плану розподілу та користування радіочастотним спектром в Україні та плану конверсії радіочастотного спектра у частині смуг радіочастот, виділених для потреб телерадіомовлення;	
Закон України "Про телебачення і радіомовлення"
	
Стаття 1. Визначення термінів 
1. Для цілей цього Закону вживаються такі терміни:
…
багатоканальна телемережа (ефірна або кабельна) – телекомунікаційна мережа загального користування, призначена для передавання телерадіопрограм, а також надання інших телекомунікаційних і мультимедійних послуг, здатна забезпечити одночасну трансляцію більше ніж однієї телерадіопрограми і може інтегруватися з іншими телекомунікаційними мережами загального користування; 

…
будинкова розподільна мережа - телекомунікаційна мережа, призначена для спрямування телерадіопрограм в окремі приміщення (квартири) будинку, яка є однією з внутрішніх комунікацій будинку і не входить до складу багатоканальних телемереж;
	Стаття 1. Визначення термінів
1. Для цілей цього Закону вживаються такі терміни:
…
багатоканальна телемережа – електронна комунікаційна мережа, призначена для надання споживачам послуг по типу телевізійних, зокрема передавання телерадіопрограм, а також надання інших електронних комунікаційних і телевізійних послуг на замовлення, здатна забезпечити одночасну трансляцію більше ніж однієї телерадіопрограми і може інтегруватися з іншими електронними комунікаційними мережами";
…
будинкова розподільна мережа – електронна комунікаційна мережа, призначена для спрямування телерадіопрограм в окремі приміщення (квартири) будинку, яка є однією з внутрішніх комунікацій будинку і не входить до складу багатоканальних телемереж;	
Стаття 23. Ліцензування мовлення
1. Ліцензування мовлення здійснюється виключно Національною радою відповідно до порядку та вимог, встановлених цим Законом та  Законом України "Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення".
9. Крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, ліцензія на мовлення, видана Національною радою, є єдиним і достатнім документом, що надає ліцензіату право відповідно до умов ліцензії здійснювати мовлення, користуватися каналами мовлення за умови наявності у володільців радіоелектронних засобів передбачених законом дозволів на їх експлуатацію.	Стаття 23. Ліцензування мовлення
1. Ліцензування мовлення здійснюється виключно Національною радою відповідно до порядку та вимог, встановлених цим Законом та  Законом України "Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення".
9. Крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, ліцензія на мовлення, видана Національною радою, є єдиним і достатнім документом, що надає ліцензіату право відповідно до умов ліцензії здійснювати мовлення, користуватися каналами мовлення за умови наявності у володільців радіоелектронних засобів передбаченого законом присвоєння радіочастот.
	
Стаття 39. Мовлення в багатоканальних телемережах 
1. Багатоканальні телемережі як телекомунікаційні мережі створюються, реєструються, обслуговуються і захищаються відповідно до вимог Закону України "Про телекомунікації".
…	Стаття 39. Мовлення в багатоканальних телемережах 
1. Багатоканальні телемережі як електронні комунікаційні мережі створюються, реєструються, обслуговуються і захищаються відповідно до вимог Закону України "Про електронні комунікації".
…	
Закон України «Про приватно-державне партнерство»	
Стаття 4. Сфери застосування державно-приватного партнерства
1. Державно-приватне партнерство застосовується в таких сферах:
виробництво, транспортування і постачання тепла та розподіл і постачання природного газу;
будівництво та/або експлуатація автострад, доріг, залізниць, злітно-посадкових смуг на аеродромах, мостів, шляхових естакад, тунелів і метрополітенів, морських і річкових портів та їх інфраструктури;
машинобудування;
збір, очищення та розподілення води;
охорона здоров'я;
туризм, відпочинок, рекреація, культура та спорт;
забезпечення функціонування зрошувальних і осушувальних систем;
поводження з відходами, крім збирання та перевезення;
виробництво, розподілення та постачання електричної енергії;
надання соціальних послуг, управління соціальною установою, закладом;
виробництво та впровадження енергозберігаючих технологій, будівництво та капітальний ремонт житлових будинків, повністю чи частково зруйнованих внаслідок бойових дій на території проведення антитерористичної операції;
встановлення модульних будинків та будівництво тимчасового житла для внутрішньо переміщених осіб;
надання освітніх послуг та послуг у сфері охорони здоров'я;
управління пам'ятками архітектури та культурної спадщини.
	Стаття 4. Сфери застосування державно-приватного партнерства
1. Державно-приватне партнерство застосовується в таких сферах:
виробництво, транспортування і постачання тепла та розподіл і постачання природного газу;
будівництво та/або експлуатація автострад, доріг, залізниць, злітно-посадкових смуг на аеродромах, мостів, шляхових естакад, тунелів і метрополітенів, морських і річкових портів та їх інфраструктури;
машинобудування;
збір, очищення та розподілення води;
охорона здоров'я;
туризм, відпочинок, рекреація, культура та спорт;
забезпечення функціонування зрошувальних і осушувальних систем;
поводження з відходами, крім збирання та перевезення;
виробництво, розподілення та постачання електричної енергії;
надання соціальних послуг, управління соціальною установою, закладом;
виробництво та впровадження енергозберігаючих технологій, будівництво та капітальний ремонт житлових будинків, повністю чи частково зруйнованих внаслідок бойових дій на території проведення антитерористичної операції;
встановлення модульних будинків та будівництво тимчасового житла для внутрішньо переміщених осіб;
надання освітніх послуг та послуг у сфері охорони здоров'я;
управління пам'ятками архітектури та культурної спадщини;
електронних комунікацій.	
Закон України «Про Національну поліцію»	
Стаття 23. Основні повноваження поліції
1. Поліція відповідно до покладених на неї завдань:
……
30) вживає заходів для виявлення неправомірного керування транспортними засобами, щодо яких порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортні засоби використовуються для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортні засоби передано у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили їх на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, а також заходів для виявлення неправомірного розкомплектування таких транспортних засобів.	Стаття 23. Основні повноваження поліції
1. Поліція відповідно до покладених на неї завдань:
……
30) вживає заходів для виявлення неправомірного керування транспортними засобами, щодо яких порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортні засоби використовуються для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортні засоби передано у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили їх на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, а також заходів для виявлення неправомірного розкомплектування таких транспортних засобів;
31) забезпечує проведення спільних з органом регулювання у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра заходів з метою встановлення та притягнення до відповідальності власників радіообладнання будь-якого призначення, експлуатація якого заборонена в Україні або яке експлуатується без визначеного законодавством радіочастотного присвоєння, припинення порушень законодавства у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра, у порядку взаємодії, який затверджується спільними нормативно-правовими актами.
	
Закон України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні	
Стаття 26. Підприємства, установи та організації зобов'язані створювати умови для безперешкодного доступу інвалідів (у тому числі інвалідів, які використовують засоби пересування та собак-поводирів) до об'єктів фізичного оточення. Власники та виробники транспортних засобів, виробники та замовники інформації (друковані засоби масової інформації, телерадіоорганізації тощо), оператори та провайдери телекомунікацій повинні забезпечувати надання послуг і виробництво продукту з урахуванням потреб інвалідів. 
…	Стаття 26. Підприємства, установи та організації зобов'язані створювати умови для безперешкодного доступу інвалідів (у тому числі інвалідів, які використовують засоби пересування та собак-поводирів) до об'єктів фізичного оточення. Власники та виробники транспортних засобів, виробники та замовники інформації (друковані засоби масової інформації, телерадіоорганізації тощо), постачальники електронних комунікаційних послуг, виробники радіообладнання та термінального (кінцевого) обладнання повинні забезпечувати надання послуг і виробництво продукту з урахуванням потреб осіб з інвалідністю. 
…	
Закон України "Про оперативно-розшукову діяльність"
	
Стаття 8. Права підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність
Оперативним підрозділам для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності за наявності передбачених статтею 6 цього Закону підстав надається право:
..
9) здійснювати аудіо-, відеоконтроль особи, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, електронних інформаційних мереж згідно з положеннями статей 260, 263 – 265 Кримінального процесуального кодексу України;
…
20) звертатися у межах своїх повноважень із запитами до правоохоронних органів інших держав та міжнародних правоохоронних організацій відповідно до законодавства України, міжнародних договорів України, а також установчих актів та правил міжнародних правоохоронних організацій, членом яких є Україна.
…
Негласне обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, аудіо-, відеоконтроль особи, аудіо-, відеоконтроль місця, спостереження за особою, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, електронних інформаційних мереж, накладення арешту на кореспонденцію, здійснення її огляду та виїмки, установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу проводяться на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за клопотанням керівника відповідного оперативного підрозділу або його заступника, погодженого з прокурором. Ці заходи застосовуються виключно з метою запобігання вчиненню тяжкого або особливо тяжкого злочину, запобігання і припинення терористичних актів та інших посягань спеціальних служб іноземних держав та організацій, якщо іншим способом одержати інформацію неможливо.…	Стаття 8. Права підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність
Оперативним підрозділам для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності за наявності передбачених статтею 6 цього Закону підстав надається право:
…
9) здійснювати аудіо-, відеоконтроль особи, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, електронних інформаційних мереж згідно з положеннями статей 260, 263 – 265 Кримінального процесуального кодексу України;
…
20) звертатися у межах своїх повноважень із запитами до правоохоронних органів інших держав та міжнародних правоохоронних організацій відповідно до законодавства України, міжнародних договорів України, а також установчих актів та правил міжнародних правоохоронних організацій, членом яких є Україна.
…
Негласне обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, аудіо-, відеоконтроль особи, аудіо-, відеоконтроль місця, спостереження за особою, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, електронних інформаційних мереж, накладення арешту на кореспонденцію, здійснення її огляду та виїмки, установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу проводяться на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за клопотанням керівника відповідного оперативного підрозділу або його заступника, погодженого з прокурором. Ці заходи застосовуються виключно з метою запобігання вчиненню тяжкого або особливо тяжкого злочину, запобігання і припинення терористичних актів та інших посягань спеціальних служб іноземних держав та організацій, якщо іншим способом одержати інформацію неможливо.…	
Закон України "Про інформацію"	
Стаття 12. Інформація довідково-енциклопедичного характеру
…
2. Основними джерелами інформації довідково-енциклопедичного характеру є: енциклопедії, словники, довідники, рекламні повідомлення та оголошення, путівники, картографічні матеріали, електронні бази та банки даних, архіви різноманітних довідкових інформаційних служб, мереж та систем, а також довідки, що видаються уповноваженими на те органами державної влади та органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, організаціями, їх працівниками та автоматизованими інформаційно-телекомунікаційними системами. …	Стаття 12. Інформація довідково-енциклопедичного характеру
…
2. Основними джерелами інформації довідково-енциклопедичного характеру є: енциклопедії, словники, довідники, рекламні повідомлення та оголошення, путівники, картографічні матеріали, електронні бази та банки даних, архіви різноманітних довідкових інформаційних служб, мереж та систем, а також довідки, що видаються уповноваженими на те органами державної влади та органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, організаціями, їх працівниками та автоматизованими інформаційно-комунікаційними системами. 
…	
Закон України "Про дорожній рух"
	
Стаття 27. Організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах 
Організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів, інформаційно-телекомунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і стандартів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із Міністерством внутрішніх справ України. До вказаних проектів і схем за приписами Міністерства внутрішніх справ України можуть бути внесені зміни та доповнення.
	Стаття 27. Організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах 
Організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів, інформаційно-комунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і стандартів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із Міністерством внутрішніх справ України. До вказаних проектів і схем за приписами Міністерства внутрішніх справ України можуть бути внесені зміни та доповнення.
…	
Закон України "Про інформаційні агентства"	
Стаття 29. Засоби комунікації та порядок їх використання 
Засобами комунікації є засоби розповсюдження продукції інформаційних агентств, такі як: друковані та екранні видання, радіо, телебачення (кабельне, супутникове, глобальне), електричний та електронний зв'язок (телеграф, телефон, телекс, телефакс), комп'ютерні мережі та інші телекомунікації.	Стаття 29. Засоби комунікації та порядок їх використання 
Засобами комунікації є засоби розповсюдження продукції інформаційних агентств, такі як: друковані та екранні видання, радіо, телебачення (кабельне, супутникове, глобальне), термінальне (кінцеве) обладнання електронних комунікацій (телеграф, телефон, телекс, телефакс), комп'ютерні мережі та інші електронні комунікації.…	
Закон України "Про звернення громадян"
	
Стаття 231. Електронна петиція, порядок її подання та розгляду
…

Відповідні органи державної влади, органи місцевого самоврядування та громадські об'єднання під час збору підписів на підтримку електронної петиції зобов'язані забезпечити:
…
безоплатність доступу та користування інформаційно-телекомунікаційною системою, за допомогою якої здійснюється збір підписів;
електронну реєстрацію громадян для підписання петиції;	Стаття 231. Електронна петиція, порядок її подання та розгляду
…
Відповідні органи державної влади, органи місцевого самоврядування та громадські об'єднання під час збору підписів на підтримку електронної петиції зобов'язані забезпечити:
…
безоплатність доступу та користування інформаційно-комунікаційною системою, за допомогою якої здійснюється збір підписів;
електронну реєстрацію громадян для підписання петиції;
…	
Закон України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні"
	
Стаття 8. Повноваження Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку
Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право:
…
20) вести облік, встановлювати вимоги до програмного забезпечення автоматизованих, інформаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, призначених для здійснення професійної діяльності на фондовому ринку, та здійснювати контроль за дотриманням зазначених вимог;	Стаття 8. Повноваження Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку
Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право:
…
20) вести облік, встановлювати вимоги до програмного забезпечення автоматизованих, інформаційних та інформаційно-комунікаційних систем, призначених для здійснення професійної діяльності на фондовому ринку, та здійснювати контроль за дотриманням зазначених вимог;
	
Закон України "Про космічну діяльність"
	
Стаття 1. Визначення термінів і понять 
У цьому Законі наведені нижче терміни та поняття вживаються у такому значенні:
…
унікальні об'єкти космічної діяльності – складні науково-технічні комплекси та системи, випробувальна та спеціальна апаратура, з унікальними параметрами, що використовуються для реалізації Загальнодержавної цільової науково-технічної космічної програми України, які за своїми експлуатаційними характеристиками не мають аналогів у світі або відповідають світовому рівню аналогічної техніки (засоби керування та контролю за космічними апаратами; засоби приймання та оброблення службової та наукової інформації; експериментальна та науково-технологічна база для виготовлення та випробувань космічної техніки з моделюванням факторів космічного простору; наземні засоби контролю за космічними об'єктами штучного та неземного походження; наземний сегмент засобів моніторингу земної поверхні, систем попередження техногенних та природних катастроф; наземні засоби космічних телекомунікацій). 
	Стаття 1. Визначення термінів і понять 
У цьому Законі наведені нижче терміни та поняття вживаються у такому значенні:
…
унікальні об'єкти космічної діяльності – складні науково-технічні комплекси та системи, випробувальна та спеціальна апаратура, з унікальними параметрами, що використовуються для реалізації Загальнодержавної цільової науково-технічної космічної програми України, які за своїми експлуатаційними характеристиками не мають аналогів у світі або відповідають світовому рівню аналогічної техніки (засоби керування та контролю за космічними апаратами; засоби приймання та оброблення службової та наукової інформації; експериментальна та науково-технологічна база для виготовлення та випробувань космічної техніки з моделюванням факторів космічного простору; наземні засоби контролю за космічними об'єктами штучного та неземного походження; наземний сегмент засобів моніторингу земної поверхні, систем попередження техногенних та природних катастроф; наземні засоби космічних електронних комунікацій). 	
Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування"	
Стаття 2. Об'єктом оподаткування є:
…
9) для платників збору, визначених пунктом 10 статті 1 цього Закону, – вартість будь-яких послуг стільникового рухомого зв'язку, сплачена споживачами цих послуг оператору, що їх надає, включаючи вартість вхідних та вихідних телефонних дзвінків, абонентську плату, плату (надбавку) за роумінг, суму страхового завдатку, авансу, вартість інших спеціальних послуг, зазначених у рахунку на оплату послуг стільникового рухомого зв'язку. 
…	Стаття 2. Об'єктом оподаткування є:
…
9) для платників збору, визначених пунктом 10 статті 1 цього Закону, – вартість будь-яких наданих послуг мобільного зв'язку, сплачена споживачами цих послуг постачальнику, що їх надає, включаючи вартість вхідних та вихідних телефонних дзвінків, абонентську плату, плату (надбавку) за роумінг, суму страхового завдатку, вартість інших спеціальних послуг, зазначених у рахунку на оплату послуг мобільного  зв'язку. 
…	
Закон України "Про Національну програму інформатизації"	
Стаття 1. Основні терміни та поняття 
У цьому Законі наведені нижче терміни та поняття вживаються у такому значенні:
…
проект інформатизації – комплекс взаємопов'язаних заходів, як правило, інвестиційного характеру, що узгоджені за часом, використанням певних матеріально-технічних, інформаційних, людських, фінансових та інших ресурсів і мають на меті створення заздалегідь визначених інформаційних і телекомунікаційних систем, засобів інформатизації та інформаційних ресурсів, які відповідають певним технічним умовам і показникам якості;
…	Стаття 1. Основні терміни та поняття 
У цьому Законі наведені нижче терміни та поняття вживаються у такому значенні:
…
проект інформатизації – комплекс взаємопов'язаних заходів, як правило, інвестиційного характеру, що узгоджені за часом, використанням певних матеріально-технічних, інформаційних, людських, фінансових та інших ресурсів і мають на меті створення заздалегідь визначених інформаційних і електронних комунікаційних систем, засобів інформатизації та інформаційних ресурсів, які відповідають певним технічним умовам і показникам якості;
…	
Стаття 6. Функції державних органів у реалізації Національної програми інформатизації 
Державні органи, в межах їх компетенції, здійснюють такі функції у процесі інформатизації:
…
державне регулювання цін і тарифів на використання телекомунікаційних та комп'ютерних мереж для потреб інформатизації у бюджетній сфері; 
забезпечення інформаційної безпеки держави.	Стаття 6. Функції державних органів у реалізації Національної програми інформатизації 
Державні органи, в межах їх компетенції, здійснюють такі функції у процесі інформатизації:
…
державне регулювання цін і тарифів на використання електронних комунікаційних та комп'ютерних мереж для потреб інформатизації у бюджетній сфері; 
забезпечення інформаційної безпеки держави.
	
Закон України "Про Концепцію Національної програми інформатизації"
	
Розділ III
Загальні принципи державної політики у сфері інформатизації

…	
Органом державного регулювання у сфері інформатизації є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, яка утворюється відповідно до Закону України "Про телекомунікації".	Розділ III
Загальні принципи державної політики у сфері інформатизації
…
Органом державного регулювання у сфері інформатизації є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, яка утворюється і функціонує відповідно до Закону України "Про електронні комунікації" та інших законів України.
	
Розділ І 
Загальні положення
Обчислювальна та  комунікаційна техніка, телекомунікаційні мережі, бази і банки даних та знань, інформаційні технології (ІТ), система інформаційно-аналітичних центрів різного рівня, 
виробництво технічних засобів інформатизації,  системи 
науково-дослідних установ  та  підготовки  висококваліфікованих фахівців є складовими національної інформаційної інфраструктури і основними чинниками, що забезпечують економічне піднесення. Як показує досвід інших країн, інформатизація сприяє забезпеченню національних інтересів, поліпшенню керованості економікою,розвитку наукоємних виробництв та  високих  технологій, зростанню продуктивності  праці, вдосконаленню соціально-економічних відносин,  збагаченню духовного життя та подальшій  демократизації суспільства.  Національна інформаційна інфраструктура, створена з урахуванням світових тенденцій і досягнень, сприятиме рівноправній інтеграції України у світове співтовариство. 
…………………
	Розділ І 
Загальні положення
Обчислювальна та комунікаційна техніка, електронні комунікаційні мережі, бази і банки даних та знань, інформаційні технології (ІТ), система інформаційно-аналітичних центрів різного рівня, 
виробництво технічних засобів інформатизації, системи 
науково-дослідних установ та підготовки висококваліфікованих фахівців є складовими національної інформаційної інфраструктури  і основними чинниками,  що  забезпечують економічне піднесення. Як показує досвід інших  країн, інформатизація сприяє забезпеченню національних інтересів, поліпшенню керованості   економікою,розвитку наукоємних виробництв та  високих  технологій, зростанню продуктивності праці,  вдосконаленню соціально-економічних відносин,  збагаченню духовного життя та подальшій  демократизації суспільства. Національна інформаційна інфраструктура, створена з урахуванням світових тенденцій і досягнень, сприятиме рівноправній інтеграції України у світове співтовариство. 
……………………	
Розділ II 
Стан інформатизації в Україні
Має місце  технічне  відставання  телекомунікаційних  систем, мереж передачі даних, які  відзначаються  недостатньою  пропускною здатністю  і  надійністю  зв'язку,  низькою  якістю  та  незначним обсягом  послуг.  Переважна  більшість  установ  користується  для передачі даних комутованими каналами  загального  користування.  В Україні існує розвинута мережа аналогових ліній передачі,  які  на сьогоднішній день  вичерпали  свої  технічні  можливості.  Сучасні системи  зв'язку,  що  базуються  на  методах  передачі   цифрової інформації, забезпечують більш якісний та надійний  зв'язок.  Такі системи дозволяють  організувати  стандартні  канали  передачі  зі швидкістю 64 Кбіт/сек, а більш потужні - потоки в  2  Мбіт/сек.  У 1996 році в Україні була введена в експлуатацію цифрова мережа з інтегрованими  послугами  (мережа  ISDN).  Ведуться роботи по прокладанню   волоконно-оптичних ліній зв'язку,  які   можуть забезпечити передачу даних зі швидкістю 155 Мбіт/сек. Близько  60 відсотків   міністерств   потребують   доступу  о  міжнародної інформаційної  мережі  INTERNET  з  метою  одержання   оперативної інформації.  У  той  же  час  лише  27  відсотків  міністерств  та відомств мають вихід до цієї мережі, до того ж обмежений. 
	Розділ II 
Стан інформатизації в Україні
Має місце  технічне відставання електронних комунікаційних систем, мереж передачі даних, які  відзначаються  недостатньою  пропускною здатністю  і  надійністю  зв'язку,  низькою  якістю  та  незначним обсягом  послуг.  Переважна  більшість  установ  користується  для передачі даних комутованими каналами  загального  користування.  В Україні існує розвинута мережа аналогових ліній передачі,  які  на сьогоднішній день  вичерпали  свої  технічні  можливості. Сучасні системи  зв'язку,  що  базуються  на  методах передачі   цифрової інформації, забезпечують більш якісний та надійний  зв'язок.  Такі системи дозволяють  організувати  стандартні  канали  передачі  зі швидкістю 64 Кбіт/сек, а більш потужні - потоки в  2 Мбіт/сек.  1996 році в Україні була введена в експлуатацію цифрова  мережа  з інтегрованими  послугами  (мережа  ISDN). Ведуться роботи по прокладанню   волоконно-оптичних ліній зв'язку,  які  можуть забезпечити передачу даних зі швидкістю 155 Мбіт/сек.  Близько  60 відсотків міністерств потребують  доступу   до  міжнародної інформаційної  мережі  INTERNET  з  метою  одержання   оперативної інформації.  У  той  же  час  лише  27  відсотків  міністерств  та відомств мають вихід до цієї мережі, до того ж обмежений. 	
Розділ III 
Загальні принципи державної політики у сфері інформатизації

Бюджетні кошти  повинні  бути  спрямовані  насамперед на 
реалізацію загальнодержавних проектів інформатизації:
створення національної інформаційно-телекомунікаційної системи;

……….
Першочергові пріоритет  надаються створенню нормативно-правової бази інформатизації, включаючи систему захисту авторських прав і особистої інформації, розробленню національних стандартів у галузі інформатизації; формуванню телекомунікаційної інфраструктури, перш за все оптимізації діючої мережі магістралей передачі даних,  будівництву  нових  сучасних каналів, включаючи волоконно-оптичні  та  супутникові  системи  зв'язку; формуванню комп'ютерної мережі освіти,   науки  та  культури як  частини загальносвітової  мережі   INTERNET; здійсненню заходів щодо інформаційної безпеки.	Розділ III 
Загальні принципи державної політики у сфері інформатизації
Бюджетні кошти  повинні  бути  спрямовані  насамперед   на реалізацію загальнодержавних проектів інформатизації:
створення національної інформаційно-комунікаційної системи;

……….
Першочергові пріоритет  надаються створенню нормативно-правової бази інформатизації, включаючи систему захисту авторських прав і особистої інформації, розробленню  національних стандартів у галузі інформатизації;  формуванню електронної комунікаційної інфраструктури, перш за все оптимізації діючої мережі магістралей передачі  даних,  будівництву  нових  сучасних каналів, включаючи волоконно-оптичні  та  супутникові  системи  зв'язку; формуванню комп'ютерної мережі освіти,   науки  та  культури  як  частини загальносвітової  мережі   INTERNET; здійсненню заходів щодо інформаційної безпеки.
	
…………..
Для підвищення рівня інформатизації необхідно  здійснити  ряд взаємопов'язаних  проектів,  спрямованих  насамперед  на  розвиток телекомунікаційного середовища,  створення потужних  інформаційних ресурсів,  в першу  чергу  соціально-економічного  значення (бази даних  про населення  держави,  географічних  даних   на  основі електронного картографування),    застосування    комп'ютерних інформаційних технологій на всіх рівнях управлінської діяльності. Входження України у світове   інформаційне середовище   на паритетно-правовій основі  на  початковому етапі  можливе шляхом придбання   державою  ліцензій  у провідних світових  виробників інформаційних  продуктів з  подальшим  їх   впровадженням   на вітчизняному ринку. 
	…………..
Для підвищення рівня інформатизації необхідно  здійснити  ряд взаємопов'язаних  проектів,  спрямованих  насамперед  на  розвиток електронного комунікаційного  середовища,  створення потужних  інформаційних ресурсів,  в першу  чергу  соціально-економічного  значення (бази даних  про населення  держави,  географічних  даних   на  основі електронного картографування), застосування    комп'ютерних інформаційних технологій на всіх рівнях управлінської діяльності. Входження України у світове   інформаційне середовище   на паритетно-правовій основі  на  початковому етапі  можливе шляхом придбання   державою  ліцензій  у провідних світових  виробників інформаційних  продуктів з  подальшим  їх   впровадженням   на вітчизняному ринку. 
	
Розділ VI 
Основні напрями інформатизації
2. Формування національної інфраструктури інформатизації 
Національна інфраструктура інформатизації (НІІ) включає:
міжнародні та  міжміські телекомунікаційні і комп'ютерні мережі;
……..
Сучасною основою розвитку телекомунікаційних мереж є будівництво  магістральних  волоконно-оптичних  каналів   зв'язку, завершення формування мережі міжнародного та   міжміського телефонного зв'язку з переходом на цифрові  системи  як  найбільш ефективні  та  прибуткові, розроблення системи лазерного зв'язку, національної системи  комп'ютерного  телемовлення,   наземних  і космічних каналів зв'язку,   створення інформаційно-телекомунікаційної мережі для освіти та науки тощо. 

Інформаційно-телекомунікаційна система органів    державної влади   включить   високошвидкісні   і звичайні  канали  зв'язку, розподілені і локальні мережі різного рівня та призначення;  дасть змогу реалізувати широкий   спектр  інформаційних  технологій, забезпечить оперативну і надійну взаємодію всіх рівнів  управління у  вирішенні завдань  стратегічного державного,  міжгалузевого та міжвідомчого рівнів, а   також   надання   широкого  спектра інформаційних  послуг населенню, державним і  комерційним організаціям, зарубіжним користувачам. 
……….
Планується розробити типову структуру інформаційно-аналітичних  центрів  органів  державної  влади  і місцевого  самоврядування.  Формування інформаційно-аналітичної та програмно-технічної бази дасть можливість органам державної  влади і  місцевого  самоврядування  повно і  оперативно  аналізувати та оцінювати ситуацію в усіх сферах і галузях діяльності суспільства. З цією метою необхідно здійснити інтеграцію існуючих інформаційних систем органів державної влади і органів місцевого  самоврядування та інформаційних  ресурсів, тобто створити  єдину інформаційно-телекомунікаційну систему збору, обробки та передачі даних,  необхідних  для  прийняття  стратегічно  важливих рішень у сфері економіки,  внутрішньої  та  зовнішньої  політики.  У  сфері правоохоронної  діяльності  якісно  нова  організація  специфічних режимів   зберігання   та  оброблення інформації, зв'язок з міжнародними   правоохоронними органами  забезпечать  реалізацію активної, наступальної стратегії  в  боротьбі з правопорушеннями, корупцією, організованою   злочинністю,  застосування нових інформаційних технологій у розкритті злочинів. 
………..
створення інформаційно-аналітични центрів, з'єднаних системами телекомунікацій  з  органам державної  влади   різних рівнів;
………..
Інформаційна безпека є невід'ємною  частиною  політичної, економічної,  оборонної та інших складових  національної  безпеки. Об'єктами  інформаційної  безпеки  є інформаційні ресурси, канали інформаційного обміну і телекомунікації,  механізми забезпечення функціонування  телекомунікаційних систем і мереж та інші елементи інформаційної  інфраструктури   країни. Результатом виконання Програми буде  комплект  нормативних  документів  з усіх аспектів використання засобів  обчислювальної  техніки для оброблення та зберігання   інформації  обмеженого доступу;  комплекс державних стандартів із документування, супроводження, використання, сертифікаційних випробувань програмних засобів захисту інформації; банк засобів діагностики, локалізації і профілактики вірусів, нові технології  захисту інформації   з  використанням  спектральних методів, високонадійні криптографічні методи  захисту  інформації тощо. 
Інформатизація Збройних Сил України є складовою  частиною інформатизації держави і включає процес створення,  впровадження і застосування у різних сферах їх діяльності у мирний та воєнний час сучасних  методів, систем і засобів   одержання, оброблення, зберігання, передавання та використання інформації. Передбачається створення інформаційно-телекомунікаційної мережі Генерального штабу   Збройних  Сил  України,  видів  Збройних  Сил  України  та оперативного командування; розроблення  проекту  Єдиної автоматизованої  системи управління Збройних Сил України.  Головні завдання інформатизації Збройних Сил України мають бути викладені в спеціальній програмі. 
………..
Необхідно організувати та постійно вдосконалювати взаємозв'язок   національних  телекомунікаційних  систем із комп'ютерними мережами інших країн та глобальною мережею INTERNET, забезпечити доступ до міжнародних  інформаційних  масивів  та  баз даних і геоінформаційних систем. 

Важливим є створення системи інформаційно-телекомунікаційного забезпечення міждержавного  співробітництва  у сфері  торгівлі, охорони  здоров'я, боротьби  з   міжнародною   злочинністю, гідрометеорології тощо. 
У сфері міжнародної торгівлі передбачається створити  систему зовнішньоторговельної інформації стосовно     міжнародних, національних,  державних і регіональних  програм  співробітництва, міжнародного та українського        законодавства, інформаційно-телекомунікаційну базу для системного вивчення  стану світових  ринків  товарів  (продукції,  послуг) і маркетингового забезпечення діяльності українських експортерів. 
	Розділ VI 
Основні напрями інформатизації
2. Формування національної інфраструктури інформатизації  
Національна інфраструктура інформатизації (НІІ) включає:
міжнародні та міжміські електронні комунікаційні і комп'ютерні мережі;
……….
Сучасною основою розвитку електронних комунікаційних мереж є будівництво  магістральних  волоконно-оптичних  каналів зв'язку, завершення формування мережі міжнародного та міжміського телефонного зв'язку з переходом на цифрові  системи  як  найбільш ефективні та прибуткові, розроблення системи лазерного зв'язку, національної  системи  комп'ютерного  телемовлення, наземних і космічних каналів зв'язку, створення інформаційно-комунікаційної мережі для освіти та науки тощо. 
Інформаційно-комунікаційна система органів    державної влади  включить високошвидкісні і звичайні  канали  зв'язку, розподілені і локальні мережі різного рівня та призначення;  дасть змогу реалізувати широкий   спектр  інформаційних  технологій, забезпечить оперативну і надійну взаємодію всіх рівнів  управління у  вирішенні завдань стратегічного державного,  міжгалузевого та міжвідомчого рівнів,  а  також   надання широкого спектра інформаційних  послуг населенню, державним і комерційним організаціям, зарубіжним користувачам. 
……….
Планується розробити типову структуру інформаційно-аналітичних  центрів  органів  державної  влади  і місцевого  самоврядування.  Формування інформаційно-аналітичної та програмно-технічної бази дасть можливість органам державної  влади і  місцевого  самоврядування  повно і  оперативно  аналізувати та оцінювати ситуацію в усіх сферах і галузях діяльності суспільства. З цією метою необхідно здійснити інтеграцію існуючих інформаційних систем органів державної влади і органів місцевого  самоврядування та інформаційних  ресурсів, тобто створити  єдину інформаційно-комунікаційну систему збору, обробки та передачі даних, необхідних  для  прийняття  стратегічно важливих рішень у сфері економіки,  внутрішньої та зовнішньої  політики. У сфері правоохоронної діяльності  якісно нова  організація специфічних режимів зберігання та оброблення інформації, зв'язок з міжнародними правоохоронними органами  забезпечать  реалізацію активної, наступальної  стратегії  в  боротьбі з правопорушеннями, корупцією,   організованою злочинністю, застосування нових інформаційних технологій у розкритті злочинів. 
………..
створення інформаційно-аналітични  центрів, з'єднаних системами електронних комунікацій з  органам  державної   влади   різних рівнів;
………..
Інформаційна безпека є невід'ємною  частиною  політичної, економічної,  оборонної та інших складових  національної  безпеки. Об'єктами  інформаційної  безпеки  є інформаційні ресурси, канали інформаційного обміну і електронні комунікації, механізми забезпечення функціонування електронних комунікаційних систем і мереж та інші елементи інформаційної інфраструктури країни. Результатом виконання Програми  буде  комплект  нормативних документів з усіх аспектів використання засобів  обчислювальної техніки для  оброблення  та зберігання  інформації  обмеженого доступу;  комплекс  державних стандартів із документування,  супроводження,   використання, сертифікаційних випробувань програмних засобів захисту інформації; банк засобів діагностики, локалізації і профілактики вірусів, нові технології   захисту   інформації з  використанням спектральних методів,  високонадійні криптографічні методи захисту  інформації тощо. 
Інформатизація Збройних Сил України є складовою  частиною інформатизації держави і включає процес створення,  впровадження і застосування у різних сферах їх діяльності у мирний та воєнний час сучасних  методів, систем і засобів одержання, оброблення, зберігання, передавання та використання інформації. Передбачається створення інформаційно-комунікаційної мережі   Генерального штабу Збройних  Сил України, видів  Збройних Сил України  та оперативного командування; розроблення проекту Єдиної автоматизованої  системи управління Збройних Сил України.  Головні завдання інформатизації Збройних Сил України мають бути  викладені в спеціальній програмі. 
………..
Необхідно організувати та постійно вдосконалювати взаємозв'язок національних  електронних комунікаційних систем із комп'ютерними мережами інших країн та глобальною мережею INTERNET, забезпечити доступ до міжнародних  інформаційних  масивів  та  баз даних і геоінформаційних систем. 
Важливим є створення системи інформаційно-комунікаційного забезпечення міждержавного  співробітництва у сфері торгівлі, охорони здоров'я, боротьби з міжнародною   злочинністю, гідрометеорології тощо. 
У сфері міжнародної торгівлі передбачається створити  систему зовнішньоторговельної інформації стосовно     міжнародних, національних, державних і регіональних  програм  співробітництва, міжнародного та українського        законодавства, інформаційно-комунікаційну базу для системного вивчення стану світових ринків товарів  (продукції, послуг) і маркетингового забезпечення діяльності українських експортерів. 
	
Закон України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)"
	
Стаття 24. Випадки, за яких забороняється проведення страйку 
…
У разі оголошення надзвичайного стану Верховна Рада України або Президент України можуть заборонити проведення страйків на строк, що не перевищує одного місяця. Подальша заборона має бути схвалена спільним актом Верховної Ради України і Президента України. У разі оголошення воєнного стану автоматично наступає заборона проведення страйків до моменту його відміни.	Стаття 24. Випадки, за яких забороняється проведення страйку 
…
У разі оголошення надзвичайного стану Верховна Рада України або Президент України можуть заборонити проведення страйків на строк, що не перевищує одного місяця. Подальша заборона має бути схвалена спільним актом Верховної Ради України і Президента України. У разі оголошення воєнного стану автоматично наступає заборона проведення страйків до моменту його відміни.
Персоналу постачальника електронних комунікаційних мереж та/або послуг забороняється брати участь у страйках, якщо такі дії призводять до припинення функціонування електронних комунікаційних мереж  чи надання електронних комунікаційних послуг, що створює перешкоди для забезпечення національної безпеки, охорони здоров'я, прав і свобод людини.
	
Закон України "Про столицю України – місто-герой Київ"
	
Стаття 21. Державні гарантії виконання містом Києвом столичних функцій 
1. Держава забезпечує здійснення містом Києвом столичних функцій шляхом:
…
7) надання органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування урядових телекомунікацій та каналів зв'язку, необхідних для здійснення столичних функцій;
…	Стаття 21. Державні гарантії виконання містом Києвом столичних функцій 
1. Держава забезпечує здійснення містом Києвом столичних функцій шляхом:
…
7) надання органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування урядових електронних комунікацій та каналів зв'язку, необхідних для здійснення столичних функцій;
…	
Закон України "Про концесії"	
Стаття 3. Об'єкти, які можуть надаватися у концесію 
1. Об'єкти, які можуть надаватися у концесію, визначаються відповідно до цього Закону. 
2. У концесію можуть надаватися об'єкти права державної чи комунальної власності, які використовуються для здійснення діяльності у таких сферах господарської діяльності (крім видів підприємницької діяльності, які відповідно до законодавства можуть здійснюватися виключно державними підприємствами і об'єднаннями):
…
надання телекомунікаційних послуг, у тому числі з використанням телемереж;
…	Стаття 3. Об'єкти, які можуть надаватися у концесію 
1. Об'єкти, які можуть надаватися у концесію, визначаються відповідно до цього Закону. 
2. У концесію можуть надаватися об'єкти права державної чи комунальної власності, які використовуються для здійснення діяльності у таких сферах господарської діяльності (крім видів підприємницької діяльності, які відповідно до
 законодавства можуть здійснюватися виключно державними підприємствами і об'єднаннями):
…
надання електронних комунікаційних послуг, у тому числі з використанням телемереж;	
Закон України "Про бібліотеки і бібліотечну справу"
	
Стаття 4. Державна політика в галузі бібліотечної справи
…
Держава: 
підтримує бібліотечну справу та її розвиток шляхом гарантованого фінансування бібліотек, пільгової податкової, кредитної та цінової політики; 
фінансує створення інформаційних мереж і телекомунікаційних систем для інформаційного обміну, входження у світові глобальні комп'ютерні мережі, об'єднання та забезпечення доступності розподілених бібліотечних ресурсів;
…	Стаття 4. Державна політика в галузі бібліотечної справи
…
Держава: 
підтримує бібліотечну справу та її розвиток шляхом гарантованого фінансування бібліотек, пільгової податкової, кредитної та цінової політики; 
фінансує створення інформаційних мереж і електронних комунікаційних систем для інформаційного обміну, входження у світові глобальні комп'ютерні мережі, об'єднання та забезпечення доступності розподілених бібліотечних ресурсів;
…	
Стаття 21. Права громадян, підприємств, установ і організацій на бібліотечне обслуговування 
Громадяни України незалежно від статі, віку, національності, освіти, соціального походження, політичних та релігійних переконань, місця проживання мають право на бібліотечне обслуговування, яке може бути у формі: 
абонемента (у тому числі міжбібліотечного); 
системи читальних залів; 
дистанційного обслуговування засобами телекомунікації; 
бібліотечних пунктів; 
пересувних бібліотек.
…	Стаття 21. Права громадян, підприємств, установ і організацій на бібліотечне обслуговування 
Громадяни України незалежно від статі, віку, національності, освіти, соціального походження, політичних та релігійних переконань, місця проживання мають право на бібліотечне обслуговування, яке може бути у формі: 
абонемента (у тому числі міжбібліотечного); 
системи читальних залів; 
дистанційного обслуговування технічними засобами електронних комунікації; 
бібліотечних пунктів; 
пересувних бібліотек.
…	
Стаття 26. Фінансування бібліотек 
Основними джерелами фінансування бібліотек державної і комунальної форм власності є кошти відповідно державного та місцевих бюджетів; бібліотек, заснованих на інших формах власності, - кошти засновників. 
За рахунок коштів державного та місцевих бюджетів здійснюються фінансування розробки і реалізації програм розвитку бібліотечної справи, будівництво та реконструкція бібліотечних будівель, споруд, приміщень, розвитку дистанційного обслуговування засобами телекомунікацій, інших форм обслуговування жителів віддалених районів, осіб з фізичними вадами.
…	Стаття 26. Фінансування бібліотек 
Основними джерелами фінансування бібліотек державної і комунальної форм власності є кошти відповідно державного та місцевих бюджетів; бібліотек, заснованих на інших формах власності, - кошти засновників. 
За рахунок коштів державного та місцевих бюджетів здійснюються фінансування розробки і реалізації програм розвитку бібліотечної справи, будівництво та реконструкція бібліотечних будівель, споруд, приміщень, розвитку дистанційного обслуговування технічними засобами електронних комунікацій, інших форм обслуговування жителів віддалених районів, осіб з фізичними вадами.…	
Закон України "Про державну статистику"
	
Стаття 8. Статистична методологія 
…
Звітно-статистична документація включає в себе програми статистичних  спостережень,  форми звітності та інструкції щодо їх заповнення (в тому числі у сфері закупівель), що затверджуються центральним  органом  виконавчої  влади,  що забезпечує формування державної  політики  у сфері статистики, а також анкети, переписні (опитувальні)  листи,  інші  статистичні  формуляри, необхідні для проведення статистичних спостережень, які затверджуються органами державної  статистики, державні класифікатори техніко-економічної та  соціальної інформації тощо. Звітно-статистична документація може видаватися на паперових, магнітних та інших  носіях або передаватися за допомогою засобів телекомунікацій.	Стаття 8. Статистична методологія 
…
Звітно-статистична документація включає в себе програми статистичних  спостережень,  форми звітності та інструкції щодо їх заповнення (в тому числі у сфері закупівель), що затверджуються центральним органом  виконавчої  влади, що забезпечує формування державної  політики у сфері статистики, а також анкети, переписні (опитувальні) листи, інші статистичні формуляри, необхідні для проведення статистичних спостережень, які затверджуються органами державної  статистики, державні класифікатори техніко-економічної та соціальної інформації тощо. Звітно-статистична документація може видаватися на паперових, магнітних та інших  носіях або передаватися за допомогою електронних комунікацій.	
Закон України "Про страховий фонд документації України"
	
Стаття 26. Матеріально-технічне забезпечення робіт з формування, ведення та використання страхового фонду документації України
З метою забезпечення матеріально-технічного оснащення робіт з формування, ведення та використання страхового фонду документації України установи державної системи страхового фонду документації мають право:
створювати, використовувати системи зв'язку та телекомунікації, у тому числі і такі, що забезпечують конфіденційність передачі інформації; 
…	Стаття 26. Матеріально-технічне забезпечення робіт з формування, ведення та використання страхового фонду документації України
З метою забезпечення матеріально-технічного оснащення робіт з формування, ведення та використання страхового фонду документації України установи державної системи страхового фонду документації мають право:
створювати, використовувати інформаційно-комунікаційні системи та електронні комунікації, у тому числі і такі, що забезпечують конфіденційність передачі інформації; …	
Закон України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"
	
Стаття 38. Вимоги щодо захисту інформації
…
38.2. Електронні документи на переказ, розрахункові документи та документи за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, що містять банківську таємницю, під час їх передавання засобами телекомунікаційного зв'язку повинні бути зашифровані згідно з вимогами відповідної платіжної системи, а за їх відсутності – відповідно до законів України та нормативно-правових актів Національного банку України.
…	Стаття 38. Вимоги щодо захисту інформації
…
38.2. Електронні документи на переказ, розрахункові документи та документи за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, що містять банківську таємницю, під час їх передавання технічними засобами електронних комунікацій повинні бути зашифровані згідно з вимогами відповідної платіжної системи, а за їх  відсутності – відповідно до законів України та нормативно-правових актів Національного банку України.
…	
Закон України "Про дипломатичну службу"
	
Стаття 44. Зв’язок, безпека та архів дипломатичної служби
1. Для забезпечення діяльності системи органів дипломатичної служби використовуються:
1) зв’язок, що включає власні  мережу телекомунікацій і кур’єрську службу;
2) галузевий державний архів дипломатичної служби для постійного зберігання документів, що утворюються в процесі діяльності органів дипломатичної служби, зберігання оригіналів міжнародних договорів України, їх завірених копій.
Положення про галузевий державний архів дипломатичної служби затверджується у встановленому порядку.
	Стаття 44. Зв’язок, безпека та архів дипломатичної служби
1. Для забезпечення діяльності системи органів дипломатичної служби використовуються:
1) зв’язок, що включає власні електронну комунікаційну мережу і кур’єрську службу;
2) галузевий державний архів дипломатичної служби для постійного зберігання документів, що утворюються в процесі діяльності органів дипломатичної служби, зберігання оригіналів міжнародних договорів України, їх завірених копій.
Положення про галузевий державний архів дипломатичної служби затверджується у встановленому порядку.	
Закон України "Про Національну систему конфіденційного зв'язку"
	
Стаття 1. Визначення термінів
У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: 
спеціальна телекомунікаційна система (мережа) – телекомунікаційна система (мережа), призначена для обміну інформацією з обмеженим доступом; 
спеціальна телекомунікаційна система (мережа) подвійного призначення - спеціальна телекомунікаційна система (мережа), призначена для забезпечення телекомунікацій (електрозв'язку) в інтересах органів державної влади та органів місцевого самоврядування, з використанням частини її ресурсу для надання послуг іншим споживачам; 

Національна система конфіденційного зв'язку – сукупність спеціальних телекомунікаційних систем (мереж) подвійного призначення, які за допомогою криптографічних та/або технічних засобів забезпечують обмін інформацією з обмеженим доступом, крім інформації, що становить державну таємницю, в інтересах органів державної влади та органів місцевого самоврядування, створюють належні умови для їх взаємодії в мирний час та у разі введення надзвичайного і воєнного стану; 
…..
Терміни "оператор" та "мережа зв'язку" у цьому Законі вживаються відповідно у значенні термінів "оператор телекомунікацій" та "телекомунікаційна мережа", визначених у Законі України "Про телекомунікації". 	Стаття 1. Визначення термінів
У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: 
спеціальна електронна комунікаційна мережа – електронна комунікаційна мережа, призначена для обміну інформацією з обмеженим доступом; 
спеціальна електронна комунікаційна мережа подвійного призначення - спеціальна електронна комунікаційна мережа, призначена для забезпечення електронних комунікацій в інтересах органів державної влади та органів місцевого самоврядування, з використанням частини її ресурсу для надання послуг іншим споживачам; 
Національна система конфіденційного зв'язку – сукупність спеціальних електронних комунікаційних мереж подвійного призначення, які за допомогою криптографічних та/або технічних засобів забезпечують обмін інформацією з обмеженим доступом, крім інформації, що становить державну таємницю, в інтересах органів державної влади та органів місцевого самоврядування, створюють належні умови для їх взаємодії в мирний час та у разі введення надзвичайного і воєнного стану; 
…
Терміни "оператор" та "мережа зв'язку" у цьому Законі вживаються відповідно у значенні термінів "постачальник електронних комунікаційних мереж та/або послуг" та "електронна комунікаційна мережа", визначених у Законі України "Про електронні комунікації". 
	
Стаття 3. Законодавство у сфері конфіденційного зв'язку
Відносини, пов'язані із створенням, функціонуванням, розвитком та використанням Національної системи конфіденційного зв'язку, регулюються Конституцією України, законами України "Про інформацію", "Про державну таємницю", "Про захист інформації в автоматизованих системах", "Про телекомунікації", "Про підприємництво", "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", цим Законом, іншими законами і нормативно-правовими актами.
	Стаття 3. Законодавство у сфері конфіденційного зв'язку
Відносини, пов'язані із створенням, функціонуванням, розвитком та використанням Національної системи конфіденційного зв'язку, регулюються Конституцією України, законами України "Про інформацію", "Про державну таємницю", "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах", "Про електронні комунікації", "Про підприємництво", "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", цим Законом, іншими законами і нормативно-правовими актами.	
Стаття 5. Склад Національної системи конфіденційного зв'язку
Складовими Національної системи конфіденційного зв'язку є спеціальні телекомунікаційні системи (мережі), їх фіксовані і мобільні компоненти, централізовані системи захисту інформації та оперативно-технічного управління. 
…	Стаття 5. Склад Національної системи конфіденційного зв'язку
Складовими Національної системи конфіденційного зв'язку є спеціальні електронні комунікаційні мережі, їх фіксовані і мобільні компоненти, централізовані системи захисту інформації та оперативно-технічного управління. 
…	
Стаття 7. Надання послуг конфіденційного зв'язку 
….
Послуги конфіденційного зв'язку надаються операторами, які є юридичними особами та мають ліцензії на право надання послуг фіксованого та/або рухомого (мобільного) телефонного зв'язку, а також надання послуг у галузі криптографічного та/або технічного захисту інформації відповідно до законодавства.	Стаття 7. Надання послуг конфіденційного зв'язку 
….
Послуги конфіденційного зв'язку надаються операторами, які є юридичними особами та мають ліцензії на право надання послуг у галузі криптографічного та/або технічного захисту інформації відповідно до законодавства.	
Закон України "Про боротьбу з тероризмом"
	
Стаття 5. Повноваження суб'єктів, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом
Служба безпеки України здійснює боротьбу з тероризмом шляхом проведення оперативно-розшукових та контррозвідувальних заходів, спрямованих на запобігання, виявлення та припинення терористичної діяльності, у тому числі міжнародної; збирає інформацію про діяльність іноземних та міжнародних терористичних організацій; провадить у межах визначених чинним законодавством повноважень виключно з метою отримання упереджувальної інформації у разі загрози вчинення терористичного акту або при проведенні антитерористичної операції оперативно-технічні пошукові заходи у системах і каналах телекомунікацій, які можуть використовуватися терористами; забезпечує через Антитерористичний центр при Службі безпеки України організацію і проведення антитерористичних заходів, координацію діяльності суб'єктів боротьби з тероризмом відповідно до визначеної законодавством України компетенції; здійснює досудове розслідування злочинів, пов'язаних з терористичною діяльністю; ініціює питання накладення на невизначений строк арешту на активи, що пов'язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них за зверненням особи, яка може документально підтвердити потреби в покритті основних та надзвичайних витрат; забезпечує у взаємодії з розвідувальними органами України безпеку від терористичних посягань установ України за межами її території, їх співробітників та членів їхніх сімей.
…	Стаття 5. Повноваження суб'єктів, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом
Служба безпеки України здійснює боротьбу з тероризмом шляхом проведення оперативно-розшукових та контррозвідувальних заходів, спрямованих на запобігання, виявлення та припинення терористичної діяльності, у тому числі міжнародної; збирає інформацію про діяльність іноземних та міжнародних терористичних організацій; провадить у межах визначених чинним законодавством повноважень виключно з метою отримання упереджувальної інформації у разі загрози вчинення терористичного акту або при проведенні антитерористичної операції оперативно-технічні пошукові заходи у системах і каналах електронних комунікацій, які можуть використовуватися терористами; забезпечує через Антитерористичний центр при Службі безпеки України організацію і проведення антитерористичних заходів, координацію діяльності суб'єктів боротьби з тероризмом відповідно до визначеної законодавством України компетенції; здійснює досудове розслідування злочинів, пов'язаних з терористичною діяльністю; ініціює питання накладення на невизначений строк арешту на активи, що пов'язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них за зверненням особи, яка може документально підтвердити потреби в покритті основних та надзвичайних витрат; забезпечує у взаємодії з розвідувальними органами України безпеку від терористичних посягань установ України за межами її території, їх співробітників та членів їхніх сімей.…
	
Стаття 14. Режим у районі проведення антитерористичної операції
У районі проведення антитерористичної операції на час її проведення може бути встановлено спеціальний порядок, зокрема організовано патрульну охоронну службу та виставлено оточення.
У районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.
З метою захисту громадян, держави і суспільства від терористичних загроз у районі проведення довготривалої антитерористичної операції, як виняток, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, може здійснюватися превентивне затримання осіб, причетних до терористичної діяльності, на строк понад 72 години, але не більше ніж на 30 діб.
Перебування в районі проведення антитерористичної операції осіб, які не залучені до її проведення, допускається з дозволу керівника оперативного штабу.
На вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу. Відповідні фахівці цих підприємств, установ та організацій при проведенні антитерористичної операції можуть у встановленому порядку, за їх згодою, залучатися до виконання окремих доручень.
В’їзд осіб до району проведення антитерористичної операції та виїзд з нього здійснюються в порядку, встановленому керівником антитерористичної операції, що підлягає оприлюдненню в офіційних друкованих виданнях України.
Відсутня	Стаття 14. Режим у районі проведення антитерористичної операції
У районі проведення антитерористичної операції на час її проведення може бути встановлено спеціальний порядок, зокрема організовано патрульну охоронну службу та виставлено оточення.
У районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.
З метою захисту громадян, держави і суспільства від терористичних загроз у районі проведення довготривалої антитерористичної операції, як виняток, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, може здійснюватися превентивне затримання осіб, причетних до терористичної діяльності, на строк понад 72 години, але не більше ніж на 30 діб.
Перебування в районі проведення антитерористичної операції осіб, які не залучені до її проведення, допускається з дозволу керівника оперативного штабу.
На вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу. Відповідні фахівці цих підприємств, установ та організацій при проведенні антитерористичної операції можуть у встановленому порядку, за їх згодою, залучатися до виконання окремих доручень.
В’їзд осіб до району проведення антитерористичної операції та виїзд з нього здійснюються в порядку, встановленому керівником антитерористичної операції, що підлягає оприлюдненню в офіційних друкованих виданнях України.
У районі проведення антитерористичної операції може здійснюватися в установленому Кабінетом Міністрів України порядку тимчасове обмеження надання електронних комунікаційних послуг.	
Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань"
	
Стаття 171. Інформаційна взаємодія між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами органів державної влади, обмін документами в електронній формі
1. Технічний адміністратор Єдиного державного реєстру в день проведення реєстраційної дії забезпечує передачу інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі до інформаційних систем:
…
4. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, забезпечує передачу інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі до Єдиного державного реєстру таких відомостей:
…
5. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує єдину державну податкову політику та державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у день отримання відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, забезпечує передачу інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі до Єдиного державного реєстру таких відомостей:
…

6. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень, забезпечує передачу інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі до Єдиного державного реєстру відомостей про наявність незавершених виконавчих проваджень щодо юридичної особи.
7. Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку забезпечує передачу інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі до Єдиного державного реєстру таких відомостей:
8. Органи ліцензування забезпечують передачу відомостей щодо ліцензування інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі до Єдиного державного реєстру.
	Стаття 171. Інформаційна взаємодія між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами органів державної влади, обмін документами в електронній формі
1. Технічний адміністратор Єдиного державного реєстру в день проведення реєстраційної дії забезпечує передачу за допомогою електронних комунікацій в електронній формі до інформаційних систем:
…
4. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, забезпечує передачу за допомогою електронних комунікацій в електронній формі до Єдиного державного реєстру таких відомостей:
…
5. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує єдину державну податкову політику та державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у день отримання відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, забезпечує передачу за допомогою електронних комунікацій в електронній формі до Єдиного державного реєстру таких відомостей:
…
6. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень, забезпечує передачу за допомогою електронних комунікацій в електронній формі до Єдиного державного реєстру відомостей про наявність незавершених виконавчих проваджень щодо юридичної особи.
7. Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку забезпечує передачу за допомогою електронних комунікацій в електронній формі до Єдиного державного реєстру таких відомостей:
8. Органи ліцензування забезпечують передачу відомостей щодо ліцензування за допомогою електронних комунікацій в електронній формі до Єдиного державного реєстру.
…	
Закон України "Про електронні документи та електронний документообіг"
	
Стаття 3. Законодавство про електронні документи та електронний документообіг 
Відносини, пов'язані з електронним документообігом та використанням електронних документів, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, законами України "Про інформацію", "Про захист інформації в автоматизованих системах", "Про державну таємницю", "Про телекомунікації", "Про обов'язковий примірник документів", "Про Національний архівний фонд та архівні установи", цим Законом, а також іншими нормативно-правовими актами.
…	Стаття 3. Законодавство про електронні документи та електронний документообіг 
Відносини, пов'язані з електронним документообігом та використанням електронних документів, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, законами України "Про інформацію", "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах", "Про державну таємницю", "Про електронні комунікації", "Про обов'язковий примірник документів", "Про Національний архівний фонд та архівні установи", цим Законом, а також іншими нормативно-правовими актами.
	
Стаття 10. Відправлення та передавання електронних документів 
Відправлення та передавання електронних документів здійснюються автором або посередником в електронній формі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем або шляхом відправлення електронних носіїв, на яких записано цей документ.
…	Стаття 10. Відправлення та передавання електронних документів 
Відправлення та передавання електронних документів здійснюються автором або посередником в електронній формі за допомогою засобів інформаційних, електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем або шляхом відправлення електронних носіїв, на яких записано цей документ.
…	
Стаття 11. Одержання електронних документів
…
Якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, електронний документ вважається відправленим автором та одержаним адресатом за Їх місцезнаходженням (для фізичних осіб – місцем проживання), у тому числі якщо інформаційна, телекомунікаційна, інформаційно-телекомунікаційна система, за допомогою якої одержано документ, знаходиться в іншому місці. Місцезнаходження (місце проживання) сторін визначається відповідно до законодавства.	Стаття 11. Одержання електронних документів
…
Якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, електронний документ вважається відправленим автором та одержаним адресатом за Їх місцезнаходженням (для фізичних осіб – місцем проживання), у тому числі якщо інформаційна, електронна комунікаційна, інформаційно-комунікаційна система, за допомогою якої одержано документ, знаходиться в іншому місці. Місцезнаходження (місце проживання) сторін визначається відповідно до законодавства.
	
Стаття 15. Обіг електронних документів, що містять інформацію з обмеженим доступом
Суб'єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту. 

В інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних системах, які забезпечують обмін електронними документами, що містять державні інформаційні ресурси, або інформацію з обмеженим доступом, повинен забезпечуватися захист цієї інформації відповідно до законодавства.	Стаття 15. Обіг електронних документів, що містять інформацію з обмеженим доступом
Суб'єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту. 
В інформаційних, електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних системах, які забезпечують обмін електронними документами, що містять державні інформаційні ресурси, або інформацію з обмеженим доступом, повинен забезпечуватися захист цієї інформації відповідно до законодавства.
	
Закон України "Про електронні довірчі послуги"
	
Стаття 1. Визначення термінів
1. У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:
1) автентифікація - електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних;
11) електронна послуга - будь-яка послуга, що надається через інформаційно-телекомунікаційну систему;
2. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Цивільному кодексі України, законах України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", "Про стандартизацію", "Про технічні регламенти та оцінку відповідності", "Про наукову і науково-технічну експертизу", "Про Національний банк України".
	Стаття 1. Визначення термінів
1. У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:
1) автентифікація - електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-комунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних;
11) електронна послуга - будь-яка послуга, що надається через інформаційно-телекомунікаційну систему;
2. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Цивільному кодексі України, законах України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах", "Про стандартизацію", "Про технічні регламенти та оцінку відповідності", "Про наукову і науково-технічну експертизу", "Про Національний банк України".
	
Стаття 3. Законодавство у сферах електронних довірчих послуг та електронної ідентифікації
1. Відносини, пов’язані з наданням електронних довірчих послуг та електронною ідентифікацією, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, законами України "Про інформацію", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про захист персональних даних", цим Законом, а також іншими нормативно-правовими актами.
	Стаття 3. Законодавство у сферах електронних довірчих послуг та електронної ідентифікації
1. Відносини, пов’язані з наданням електронних довірчих послуг та електронною ідентифікацією, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, законами України "Про інформацію", "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах", "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про захист персональних даних", цим Законом, а також іншими нормативно-правовими актами.
	
Стаття 7. Повноваження головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері електронних довірчих послуг
1. Головний орган у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері електронних довірчих послуг, щодо юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, які мають намір надавати електронні довірчі послуги, виконує функції центрального засвідчувального органу шляхом внесення відомостей про них до Довірчого списку відповідно до вимог цього Закону.
…
цілодобового доступу до реєстру чинних, блокованих та скасованих сертифікатів відкритих ключів та до інформації про статус сертифікатів відкритих ключів через телекомунікаційні мережі загального користування;
…
3. Технічне та технологічне забезпечення виконання функцій центрального засвідчувального органу здійснюється адміністратором інформаційно-телекомунікаційної системи центрального засвідчувального органу - державним підприємством, яке належить до сфери управління головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері електронних довірчих послуг.
	Стаття 7. Повноваження головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері електронних довірчих послуг
1. Головний орган у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері електронних довірчих послуг, щодо юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, які мають намір надавати електронні довірчі послуги, виконує функції центрального засвідчувального органу шляхом внесення відомостей про них до Довірчого списку відповідно до вимог цього Закону.
…
цілодобового доступу до реєстру чинних, блокованих та скасованих сертифікатів відкритих ключів та до інформації про статус сертифікатів відкритих ключів через  електронні комунікаційні мережі;
…
3. Технічне та технологічне забезпечення виконання функцій центрального засвідчувального органу здійснюється адміністратором інформаційно-комунікаційної системи центрального засвідчувального органу - державним підприємством, яке належить до сфери управління головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері електронних довірчих послуг.
	
Стаття 13. Права та обов’язки кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг
1. Кваліфіковані надавачі електронних довірчих послуг мають право:
2. Кваліфіковані надавачі електронних довірчих послуг зобов’язані забезпечити:
…
можливість цілодобового доступу до реєстру чинних, блокованих та скасованих сертифікатів відкритих ключів та до інформації про статус сертифікатів відкритих ключів через телекомунікаційні мережі загального користування;
…
	Стаття 13. Права та обов’язки кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг
1. Кваліфіковані надавачі електронних довірчих послуг мають право:
2. Кваліфіковані надавачі електронних довірчих послуг зобов’язані забезпечити:
…
можливість цілодобового доступу до реєстру чинних, блокованих та скасованих сертифікатів відкритих ключів та до інформації про статус сертифікатів відкритих ключів через   електронні комунікаційні мережі;
…	
Стаття 24. Чинність кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів
1. Кваліфікований сертифікат відкритого ключа вважається чинним у разі, якщо на момент перевірки чинності:
…
3.	Інформація про статус кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів надається суб’єктами, що видали сертифікати, засобами їх інформаційно-телекомунікаційної системи цілодобово.	Стаття 24. Чинність кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів
1. Кваліфікований сертифікат відкритого ключа вважається чинним у разі, якщо на момент перевірки чинності:
…
1.	Інформація про статус кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів надається суб’єктами, що видали сертифікати, засобами їх інформаційно-комунікаційної системи цілодобово.
     …	
Стаття 33. Державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг
1. Державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг здійснює контролюючий орган.
…
5. За результатами проведення перевірок кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг (їхніх відокремлених пунктів реєстрації), засвідчувального центру, центрального засвідчувального органу контролюючий орган вживає таких заходів реагування:
…
3) надсилає центральному засвідчувальному органу подання про виключення кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг з Довірчого списку в разі:
…
надання кваліфікованих електронних довірчих послуг кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг без чинних документів, визначених законодавством, що підтверджують відповідність комплексної системи захисту інформації інформаційно-телекомунікаційної системи кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг та засобів захисту інформації у її складі вимогам нормативно-правових актів у сфері технічного та криптографічного захисту інформації, або документів про відповідність за результатами проходження процедури оцінки відповідності у сфері електронних довірчих послуг;
непроходження додаткової державної експертизи комплексної системи захисту інформації або процедури оцінки відповідності інформаційно-телекомунікаційної системи кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг у разі модернізації апаратного, апаратно-програмного пристрою чи програмного забезпечення, що входять до складу програмно-технічного комплексу, яка не передбачена проектною чи експлуатаційною документацією до комплексної системи захисту інформації інформаційно-телекомунікаційної системи кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг;
…
порушення вимог до умов експлуатації комплексної системи захисту інформації інформаційно-телекомунікаційної системи кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг;	Стаття 33. Державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг
1. Державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг здійснює контролюючий орган.
…
5. За результатами проведення перевірок кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг (їхніх відокремлених пунктів реєстрації), засвідчувального центру, центрального засвідчувального органу контролюючий орган вживає таких заходів реагування:
…
3) надсилає центральному засвідчувальному органу подання про виключення кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг з Довірчого списку в разі:
…
надання кваліфікованих електронних довірчих послуг кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг без чинних документів, визначених законодавством, що підтверджують відповідність комплексної системи захисту інформації інформаційно-комунікаційної системи кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг та засобів захисту інформації у її складі вимогам нормативно-правових актів у сфері технічного та криптографічного захисту інформації, або документів про відповідність за результатами проходження процедури оцінки відповідності у сфері електронних довірчих послуг;
непроходження додаткової державної експертизи комплексної системи захисту інформації або процедури оцінки відповідності інформаційно-комунікаційної системи кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг у разі модернізації апаратного, апаратно-програмного пристрою чи програмного забезпечення, що входять до складу програмно-технічного комплексу, яка не передбачена проектною чи експлуатаційною документацією до комплексної системи захисту інформації інформаційно-комунікаційної системи кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг;
…
порушення вимог до умов експлуатації комплексної системи захисту інформації інформаційно-комунікаційної системи кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг;
	
Стаття 38. Визнання іноземних електронних довірчих послуг
1.	Електронні довірчі послуги, що надаються відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регулюють правові відносини у сфері електронних довірчих послуг в іноземних державах, визнаються в Україні електронними довірчими послугами того самого виду в разі відповідності хоча б одній з таких умов:
…
3. Порядок використання інформаційно-телекомунікаційної системи центрального засвідчувального органу для забезпечення визнання в Україні електронних довірчих послуг, іноземних сертифікатів відкритих ключів, що використовуються під час надання юридично значущих електронних послуг у процесі взаємодії між суб’єктами різних держав, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
	Стаття 38. Визнання іноземних електронних довірчих послуг
2.	Електронні довірчі послуги, що надаються відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регулюють правові відносини у сфері електронних довірчих послуг в іноземних державах, визнаються в Україні електронними довірчими послугами того самого виду в разі відповідності хоча б одній з таких умов:
…
3. Порядок використання інформаційно-комунікаційної системи центрального засвідчувального органу для забезпечення визнання в Україні електронних довірчих послуг, іноземних сертифікатів відкритих ключів, що використовуються під час надання юридично значущих електронних послуг у процесі взаємодії між суб’єктами різних держав, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
	
Закон України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах"
	
Закон України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах"
	Закон України "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах"	
Цей Закон регулює відносини у сфері захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах (далі – система).
	Цей Закон регулює відносини у сфері захисту інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах (далі – система).	
Стаття 1. Визначення термінів 
У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
…
інформаційно-телекомунікаційна система – сукупність інформаційних та комунікаційних систем, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле;
…
телекомунікаційна система – сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обміну інформацією шляхом передавання, випромінювання або приймання її у вигляді сигналів, знаків, звуків, рухомих або нерухомих зображень чи в інший спосіб;
…	Стаття 1. Визначення термінів 
У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
…
інформаційно-комунікаційна система – сукупність інформаційних та комунікаційних систем, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле;
…
електронна комунікаційна система – сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обміну інформацією шляхом передавання, випромінювання та/або приймання її у вигляді сигналів, знаків, звуків, рухомих або нерухомих зображень чи в інший спосіб;
…	
Стаття 10. Повноваження державних органів у сфері захисту інформації в системах
…
Спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань організації спеціального зв'язку та захисту інформації:
…
здійснює заходи щодо виявлення загрози державним інформаційним ресурсам від несанкціонованих дій в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах та дає рекомендації з питань запобігання такій загрозі.
…	Стаття 10. Повноваження державних органів у сфері захисту інформації в системах
…
Спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань організації спеціального зв'язку та захисту інформації:
…
здійснює заходи щодо виявлення загрози державним інформаційним ресурсам від несанкціонованих дій в інформаційних, комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах та дає рекомендації з питань запобігання такій загрозі.
…	
Закон України "Про функціонування паливно-енергетичного комплексу в особливий період"
	
Стаття 5. Планування роботи підприємств, установ та організацій паливно-енергетичного комплексу в особливий період 
…
Постачання продукції підприємств паливно-енергетичного комплексу в особливий період здійснюється у такій послідовності: 
…
оператори телекомунікацій, що забезпечують зв'язок для потреб державної системи урядового зв'язку, національної системи конфіденційного зв'язку;
…	Стаття 5. Планування роботи підприємств, установ та організацій паливно-енергетичного комплексу в особливий період 
…
Постачання продукції підприємств паливно-енергетичного комплексу в особливий період здійснюється у такій послідовності: 
…
постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг та віртуальні постачальники, що забезпечують зв'язок для потреб державної системи урядового зв'язку, національної системи конфіденційного зв'язку;	
Закон України "Про захист персональних даних"	
Стаття 2. Визначення термінів 
У цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:
…
згода суб'єкта персональних даних – добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб'єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки;
…	Стаття 2. Визначення термінів 
У цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:
…
згода суб'єкта персональних даних – добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб'єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб'єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки;
…	
Закон України "Про Державний реєстр виборців"
	
Стаття 11. Гарантії захисту та безпеки персональних даних виборців
1. Розпорядник Реєстру, органи ведення Реєстру у взаємодії з Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, під час ведення Реєстру забезпечують його захист, у тому числі захист цілісності бази даних Реєстру, його апаратного та програмного забезпечення, достовірності даних Реєстру, його захист від несанкціонованого доступу, незаконного використання, незаконного копіювання, спотворення, знищення даних Реєстру, безпеку персональних даних виборців відповідно до цього Закону та законів України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", "Про захист персональних даних", міжнародних договорів у сфері захисту інформації, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

2. Розпорядник Реєстру за погодженням з Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, здійснює комплекс заходів для забезпечення технічного захисту персональних та інших даних Реєстру в процесі їх зберігання, обробки та передачі каналами телекомунікацій відповідно до законодавства України. Розпорядник Реєстру для забезпечення захисту даних Реєстру встановлює обов'язковий для органів ведення Реєстру порядок доступу до бази даних Реєстру, який, зокрема, передбачає персональну відповідальність осіб, уповноважених виконувати передбачені цим Законом дії щодо ведення Реєстру, за дотримання вимог цього Закону.
…	Стаття 11. Гарантії захисту та безпеки персональних даних виборців
1. Розпорядник Реєстру, органи ведення Реєстру у взаємодії з Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, під час ведення Реєстру забезпечують його захист, у тому числі захист цілісності бази даних Реєстру, його апаратного та програмного забезпечення, достовірності даних Реєстру, його захист від несанкціонованого доступу, незаконного використання, незаконного копіювання, спотворення, знищення даних Реєстру, безпеку персональних даних виборців відповідно до цього Закону та законів України "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах", "Про захист персональних даних", міжнародних договорів у сфері захисту інформації, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

2. Розпорядник Реєстру за погодженням з Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, здійснює комплекс заходів для забезпечення технічного захисту персональних та інших даних Реєстру в процесі їх зберігання, обробки та передачі каналами електронних комунікацій відповідно до законодавства України. Розпорядник Реєстру для забезпечення захисту даних Реєстру встановлює обов'язковий для органів ведення Реєстру порядок доступу до бази даних Реєстру, який, зокрема, передбачає персональну відповідальність осіб, уповноважених виконувати передбачені цим Законом дії щодо ведення Реєстру, за дотримання вимог цього Закону.
…	
Закон України "Про вибори народних депутатів України"
	
Стаття 74. Обмеження щодо ведення передвиборної агітації
…

12. Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення своїм рішенням припиняє трансляцію на території України, в тому числі операторами телекомунікацій, іноземних телеканалів, у діяльності яких порушується норма щодо заборони громадянам іноземних держав, особам без громадянства ведення передвиборної агітації через журналістську діяльність або в діяльності яких містяться заклики до ліквідації незалежності України, зміни конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності України, підриву її безпеки, незаконного захоплення державної влади, пропаганда війни, насильства та розпалювання міжетнічної, расової, національної, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров'я населення.…
	Стаття 74. Обмеження щодо ведення передвиборної агітації
…
12. Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення своїм рішенням припиняє трансляцію на території України, в тому числі  постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг  іноземних телеканалів, у діяльності яких порушується норма щодо заборони громадянам іноземних держав, особам без громадянства ведення передвиборної агітації через журналістську діяльність або в діяльності яких містяться заклики до ліквідації незалежності України, зміни конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності України, підриву її безпеки, незаконного захоплення державної влади, пропаганда війни, насильства та розпалювання міжетнічної, расової, національної, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров'я населення.	
Закон України "Про систему екстреної допомоги населенню за єдиним телефонним номером 112"
	
Стаття 2. Законодавство у сфері екстреної допомоги населенню
1. Правовідносини у сфері екстреної допомоги населенню регулюються Конституцією України, цим Законом, Основами законодавства України про охорону здоров'я, законами України "Про правові засади цивільного захисту", "Про інформацію", "Про телекомунікації", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", "Про пожежну безпеку", "Про міліцію", "Про житлово-комунальні послуги" та іншими нормативно-правовими актами.
…	Стаття 2. Законодавство у сфері екстреної допомоги населенню
1. Правовідносини у сфері екстреної допомоги населенню регулюються Конституцією України, цим Законом, Основами законодавства України про охорону здоров'я, законами України "Про правові засади цивільного захисту", "Про інформацію", "Про електронні комунікації", "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах", "Про пожежну безпеку", "Про міліцію", "Про житлово-комунальні послуги" та іншими нормативно-правовими актами.
…	
Стаття 3. Основні засади функціонування системи 112
1. Система 112 забезпечує організацію надання екстреної допомоги населенню у разі загрози виникнення або виникнення екстрених ситуацій.
2. Система 112 включає утворені у складі територіальних органів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту центри екстреної допомоги населенню за єдиним телефонним номером 112 (далі – центри 112), оперативно-диспетчерські служби, підрозділи екстреної допомоги населенню, які з використанням телекомунікаційних мереж, програмних, технічних та інших засобів надають екстрену допомогу населенню.
…
	Стаття 3. Основні засади функціонування системи 112
1. Система 112 забезпечує організацію надання екстреної допомоги населенню у разі загрози виникнення або виникнення екстрених ситуацій.
2. Система 112 включає утворені у складі територіальних органів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту центри екстреної допомоги населенню за єдиним телефонним номером 112 (далі – центри 112), оперативно-диспетчерські служби, підрозділи екстреної допомоги населенню, які з використанням електронних комунікаційних мереж, програмних, технічних та інших засобів надають екстрену допомогу населенню.
…	
Стаття 6. Організаційні засади функціонування системи 112

…
4. Для забезпечення оброблення екстрених викликів оператори центрів 112 мають право використовувати інформацію, що міститься в базах даних операторів телекомунікацій, зокрема:

для абонента фіксованого телефонного зв'язку – абонентський  номер, прізвище, ім'я, по батькові, найменування та адресу;
для абонента рухомого (мобільного) зв'язку – абонентський  номер та місцезнаходження на момент здійснення екстреного виклику.
…
7. Порядок передачі екстрених викликів визначається центральним органом виконавчої влади у галузі зв'язку.	Стаття 6. Організаційні засади функціонування системи 112
…
4. Для забезпечення оброблення екстрених викликів оператори центрів 112 мають право використовувати інформацію, що міститься в базах даних постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг, зокрема:
для абонента фіксованого голосового зв'язку – номер абонента та, прізвище, ім'я, по батькові, найменування та адресу місцезнаходження термінального (кінцевого) обладнання ;
для абонента мобільного зв'язку – номер абонента та місцезнаходження на момент здійснення екстреного виклику.
…
7. Порядок передачі екстрених викликів визначається центральним органом виконавчої влади в сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра.	
Закон України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні"
	
Стаття 18. Інформаційна державна підтримка
1. Інформаційна державна підтримка суб'єктів малого і середнього підприємництва та об'єктів інфраструктури підтримки малого і середнього підприємництва може здійснюватися шляхом:
1) створення та забезпечення функціонування державних, регіональних і місцевих інформаційних систем, інформаційно-телекомунікаційних мереж, сприяння започаткуванню підприємницької діяльності за допомогою Інтернету;	Стаття 18. Інформаційна державна підтримка
1. Інформаційна державна підтримка суб'єктів малого і середнього підприємництва та об'єктів інфраструктури підтримки малого і середнього підприємництва може здійснюватися шляхом:
1) створення та забезпечення функціонування державних, регіональних і місцевих інформаційних систем, інформаційно-комунікаційних мереж, сприяння започаткуванню підприємницької діяльності за допомогою Інтернету;	

Закон України "Про Загальнодержавну цільову програму захисту населення 
і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру на 2013 – 2017 роки"
	
III. Заходи і завдання Програми
1. Програма передбачає здійснення першочергових заходів щодо захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій за такими напрямами:
…
29) удосконалення інформаційно-телекомунікаційної системи Міністерства надзвичайних ситуацій України;	III. Заходи і завдання Програми
1. Програма передбачає здійснення першочергових заходів щодо захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій за такими напрямами:
…
29) удосконалення інформаційно-комунікаційної системи Державної служби з  надзвичайних ситуацій України; 	
Додаток 2 до Програми	

ЗАХОДИ І ЗАВДАННЯ
з виконання Загальнодержавної цільової програми захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру на 2013-2017 роки
Найменування завдання	
Найменування заходу	

22.Розвиток наукових досліджень	
…
розроблення та впровадження телекомунікаційної системи збору, оброблення, передачі гідрометеорологічної інформації, спеціалізованих програмних продуктів для оброблення гідрометеорологічної радарної і супутникової інформації, автоматизованої комп'ютерної системи для інформування на державному і регіональному рівні про загрозу виникнення і розповсюдження небезпечних та стихійних природних явищ, створення сучасних розподілених баз даних гідрометеорологічної інформації	

29. Удосконалення інформаційно-телекомунікаційної системи МНС України	
……
створення автоматизованої системи управління телекомунікаційними мережами	

	Додаток 2 до Програми
ЗАХОДИ І ЗАВДАННЯ
з виконання Загальнодержавної цільової програми захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру на 2013-2017 роки
Найменування завдання	
Найменування заходу	

22.Розвиток наукових досліджень	
…
розроблення та впровадження інформаційно-комунікаційної системи збору, оброблення, передачі гідрометеорологічної інформації, спеціалізованих програмних продуктів для оброблення гідрометеорологічної радарної і супутникової інформації, автоматизованої комп'ютерної системи для інформування на державному і регіональному рівні про загрозу виникнення і розповсюдження небезпечних та стихійних природних явищ, створення сучасних розподілених баз даних гідрометеорологічної інформації	

29. Удосконалення інформаційно-комунікаційної системи ДСНС України	
……
створення автоматизованої системи управління електронними комунікаційними мережами	

Закон України "Про індустріальні парки"
	
Стаття 1. Визначення термінів
1. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
…
3) індустріальний (промисловий) парк (далі – індустріальний парк) – визначена ініціатором створення індустріального парку відповідно до містобудівної документації облаштована відповідною інфраструктурою територія, у межах якої учасники індустріального парку можуть здійснювати господарську діяльність у сфері промислового виробництва, а також науково-дослідну діяльність, діяльність у сфері інформації і телекомунікацій на умовах, визначених цим Законом та договором про здійснення господарської діяльності у межах індустріального парку;
…	Стаття 1. Визначення термінів
1. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
…
3) індустріальний (промисловий) парк (далі – індустріальний парк) – визначена ініціатором створення індустріального парку відповідно до містобудівної документації облаштована відповідною інфраструктурою територія, у межах якої учасники індустріального парку можуть здійснювати господарську діяльність у сфері промислового виробництва, а також науково-дослідну діяльність, діяльність у сфері інформації і електронних комунікацій на умовах, визначених цим Законом та договором про здійснення господарської діяльності у межах індустріального парку;
…	
Закон України  " Про забезпечення функціонування української мови як державної "
	
Стаття 35. Державна мова у сфері телекомунікацій та поштового зв’язку
1. Мовою послуг у сфері телекомунікацій та поштового зв’язку в Україні є державна мова.
2. Адреси відправника та одержувача поштових відправлень і повідомлень, що пересилаються в межах України, виконуються державною мовою.
3. Міжнародні поштові відправлення та повідомлення, які передаються через телекомунікаційні мережі загального користування, обробляються із застосуванням мов, визначених міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.
	Стаття 35. Державна мова у сфері електронних комунікацій та поштового зв’язку
1. Мовою послуг у сфері електронних комунікацій та поштового зв’язку в Україні є державна мова.
2. Адреси відправника та одержувача поштових відправлень і повідомлень, що пересилаються в межах України, виконуються державною мовою.
3. Міжнародні поштові відправлення та повідомлення, які передаються через електронні комунікаційні мережі, обробляються із застосуванням мов, визначених міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.	
Закон України "Про благодійну діяльність та благодійні організації"
	
Стаття 7. Публічний збір благодійних пожертв
1. Публічним збором благодійних пожертв визнається добровільний збір цільової допомоги у формі коштів або майна серед невизначеного кола осіб, зокрема з використанням засобів електронного зв'язку або телекомунікації, для досягнення цілей, визначених цим Законом.	Стаття 7. Публічний збір благодійних пожертв
1. Публічним збором благодійних пожертв визнається добровільний збір цільової допомоги у формі коштів або майна серед невизначеного кола осіб, зокрема з використанням електронних комунікацій, для досягнення цілей, визначених цим Законом.	
Закон України "Про екстрену медичну допомогу"
	
Стаття 6. Повноваження органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування щодо забезпечення функціонування системи екстреної медичної допомоги
1. Кабінет Міністрів України:
…
вживає заходів щодо забезпечення системи екстреної медичної допомоги телекомунікаційними ресурсами;
…	Стаття 6. Повноваження органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування щодо забезпечення функціонування системи екстреної медичної допомоги
1. Кабінет Міністрів України:
…
вживає заходів щодо забезпечення системи екстреної медичної допомоги ресурсами електронних комунікаційних мереж;
…	
Стаття 8. Оперативно-диспетчерська служба центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф
1. Оперативно-диспетчерська служба центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф є структурним підрозділом центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, який з використанням телекомунікаційних мереж, програмних, технічних та інших засобів забезпечує у цілодобовому режимі:
…
5. Маршрутизація викликів екстреної медичної допомоги здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері зв’язку, за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров’я.	Стаття 8. Оперативно-диспетчерська служба центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф
1. Оперативно-диспетчерська служба центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф є структурним підрозділом центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, який з використанням електронних комунікаційних мереж, програмних, технічних та інших засобів забезпечує у цілодобовому режимі:
…
5. Маршрутизація викликів екстреної медичної допомоги здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади в сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра, за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров’я.	
Закон України "Про адміністративні послуги"
	
Стаття 6. Інформація про адміністративні послуги
…
2. Суб'єкти надання адміністративних послуг зобов'язані забезпечити:
…
4) надання суб'єкту звернення, який звернувся за допомогою засобів телекомунікації (телефону, електронної пошти, інших засобів зв'язку), інформації про порядок надання адміністративних послуг;	Стаття 6. Інформація про адміністративні послуги
…
2. Суб'єкти надання адміністративних послуг зобов'язані забезпечити:
…
4) надання суб'єкту звернення, який звернувся за допомогою засобів електронних комунікацій (телефону, електронної пошти, інших засобів зв'язку), інформації про порядок надання адміністративних послуг;	

Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, 
що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус"
	
Стаття 3. Визначення термінів
…
2. Терміни "батьки", "усиновлювачі", "опікуни", "піклувальники", "інші представники" у цьому Законі вживаються у значеннях, визначених у Сімейному та Цивільному кодексах України, терміни "третя особа", "обробка персональних даних", "знеособлення персональних даних", "персональні дані", "інформація", "безпека інформації", "інформація з обмеженим доступом" - у значеннях, визначених у законах України "Про захист персональних даних", "Про інформацію", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах".	Стаття 3. Визначення термінів
…
2. Терміни "батьки", "усиновлювачі", "опікуни", "піклувальники", "інші представники" у цьому Законі вживаються у значеннях, визначених у Сімейному та Цивільному кодексах України, терміни "третя особа", "обробка персональних даних", "знеособлення персональних даних", "персональні дані", "інформація", "безпека інформації", "інформація з обмеженим доступом" - у значеннях, визначених у законах України "Про захист персональних даних", "Про інформацію", "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах".
	
Стаття 4. Єдиний державний демографічний реєстр
1. Єдиний державний демографічний реєстр – це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.
…	Стаття 4. Єдиний державний демографічний реєстр
1. Єдиний державний демографічний реєстр – це електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.
…	
Закон України "Про метрологію та метрологічну діяльність"
	
Стаття 3. Сфера законодавчо регульованої метрології
1. Сферою законодавчо регульованої метрології є визначені цим Законом види діяльності, щодо яких з метою забезпечення єдності вимірювань та простежуваності здійснюється державне регулювання стосовно вимірювань, одиниць вимірювання та засобів вимірювальної техніки.
До сфери законодавчо регульованої метрології належать такі види діяльності: 
…
7) торговельно-комерційні операції та розрахунки між покупцем (споживачем) і продавцем (постачальником, виробником, виконавцем), у тому числі під час надання транспортних, побутових, комунальних, телекомунікаційних послуг, послуг поштового зв'язку, постачання та/або споживання енергетичних і матеріальних ресурсів (електричної і теплової енергії, газу, води, нафтопродуктів тощо);	Стаття 3. Сфера законодавчо регульованої метрології 
1. Сферою законодавчо регульованої метрології є визначені цим Законом види діяльності, щодо яких з метою забезпечення єдності вимірювань та простежуваності здійснюється державне регулювання стосовно вимірювань, одиниць вимірювання та засобів вимірювальної техніки.
До сфери законодавчо регульованої метрології належать такі види діяльності: 
…
7) торговельно-комерційні операції та розрахунки між покупцем (споживачем) і продавцем (постачальником, виробником, виконавцем), у тому числі під час надання транспортних, побутових, комунальних, електронних комунікаційних послуг, послуг поштового зв'язку, постачання та/або споживання енергетичних і матеріальних ресурсів (електричної і теплової енергії, газу, води, нафтопродуктів тощо);	
Закон України "Про вищу освіту"
	
Стаття 67. Організація наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності
…
2. Центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки:
…

3) розробляє державні цільові програми, спрямовані на обладнання вищих навчальних закладів сучасними приладами, науковим обладнанням, навчальними лабораторіями, інформаційно-телекомунікаційними мережами тощо, з урахуванням їхніх запитів.
…	Стаття 67. Організація наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності
…
2. Центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки:
…
3) розробляє державні цільові програми, спрямовані на обладнання вищих навчальних закладів сучасними приладами, науковим обладнанням, навчальними лабораторіями, електронними комунікаційними мережами тощо, з урахуванням їхніх запитів.
…	
Закон України "Про санкції"
	
Стаття 4. Види санкцій
1. Видами санкцій згідно з цим Законом є:
…
9) обмеження або припинення надання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування;	Стаття 4. Види санкцій
1. Видами санкцій згідно з цим Законом є:
…
9) обмеження або припинення надання електронних комунікаційних послуг і використання електронних комунікаційних мереж загального користування;	
Закон України "Про затвердження Загальнодержавної цільової науково-технічної 
космічної програми України на 2013 – 2017 роки"
	
Шляхи і способи розв’язання проблеми
Можливі три варіанти розв’язання проблеми, що передбачають:
перший - збереження наявного підходу до бюджетного фінансування космічної діяльності, що дасть змогу частково задовольнити суспільні потреби у сфері дистанційного зондування Землі, супутникових навігаційних і телекомунікаційних послуг, частково забезпечити присутність України на світовому ринку космічних послуг та участь у виконанні міжнародних програм, що передбачають проведення фундаментальних космічних досліджень, виконати окремі прикладні наукові роботи із створення перспективних зразків ракетно-космічної техніки;
другий - значне збільшення обсягу державної підтримки, що дасть змогу забезпечити широкомасштабне розгортання космічної системи спостереження Землі та геофізичного моніторингу "Січ", реалізацію національних телекомунікаційних і наукових проектів, участь у проведенні міжнародних досліджень космічного простору в мирних цілях (зокрема, участь вітчизняних космонавтів-дослідників у космічних експериментах на поверхні Місяця), виконання наукових та освітніх програм, створення ракетно-космічної техніки, забезпечення конкурентоспроможності виробничого потенціалу, але не враховує фінансові можливості держави;	Шляхи і способи розв’язання проблеми
Можливі три варіанти розв’язання проблеми, що передбачають:
перший - збереження наявного підходу до бюджетного фінансування космічної діяльності, що дасть змогу частково задовольнити суспільні потреби у сфері дистанційного зондування Землі, супутникових навігаційних і електронних комунікаційних послуг, частково забезпечити присутність України на світовому ринку космічних послуг та участь у виконанні міжнародних програм, що передбачають проведення фундаментальних космічних досліджень, виконати окремі прикладні наукові роботи із створення перспективних зразків ракетно-космічної техніки;
другий - значне збільшення обсягу державної підтримки, що дасть змогу забезпечити широкомасштабне розгортання космічної системи спостереження Землі та геофізичного моніторингу "Січ", реалізацію національних електронних комунікаційних і наукових проектів, участь у проведенні міжнародних досліджень космічного простору в мирних цілях (зокрема, участь вітчизняних космонавтів-дослідників у космічних експериментах на поверхні Місяця), виконання наукових та освітніх програм, створення ракетно-космічної техніки, забезпечення конкурентоспроможності виробничого потенціалу, але не враховує фінансові можливості держави…	
Проблему передбачається розв’язати шляхом удосконалення механізму формування державного замовлення, запровадження державно-приватного партнерства та забезпечення інвестиційної привабливості космічної діяльності в результаті:
задоволення суспільних потреб у сфері дистанційного зондування Землі, а також супутникових навігаційних і телекомунікаційних послуг;	Проблему передбачається розв’язати шляхом удосконалення механізму формування державного замовлення, запровадження державно-приватного партнерства та забезпечення інвестиційної привабливості космічної діяльності в результаті:
задоволення суспільних потреб у сфері дистанційного зондування Землі, а також супутникових навігаційних і електронних комунікаційних послуг;	
Завдання і заходи
Основними завданнями Програми є:
забезпечення розвитку космічних технологій та їх інтеграції до реального сектору національної економіки і сфери національної безпеки та оборони:
 - удосконалення космічних систем телекомунікації та навігації
…

Забезпечення розвитку космічних технологій та їх інтеграції до реального сектору національної економіки і сфери національної безпеки та оборони спрямоване на задоволення суспільних потреб у сфері дистанційного зондування Землі, супутникових навігаційних і телекомунікаційних послуг шляхом впровадження досягнень космічної діяльності в реальний сектор національної економіки для розв’язання актуальних проблем суб’єктів господарської, управлінської і наукової діяльності, зміцнення національної безпеки та оборони
…
Виконання завдання "Удосконалення космічних систем телекомунікації та навігації" сприятиме формуванню єдиного інформаційного простору держави (за рахунок розвитку засобів космічного зв’язку та мовлення з використанням національного космічного апарата "Либідь" на геостаціонарній орбіті), а також забезпечить підвищення ефективності функціонування транспортної системи держави (за рахунок впровадження супутникових навігаційних і геоінформаційних технологій).
Національна супутникова система зв’язку є системоутворювальним фактором, що дає змогу створити на її основі ряд сервісів (телевізійні мовні платформи, телекомунікаційні мережі тощо). Крім того, під час створення цієї системи передбачається реалізувати додаткові можливості з метою виходу на регіональні ринки зв’язку Європи та Африки. Функціонування системи забезпечить надання значній частині населення України високоякісних послуг телевізійного мовлення (у тому числі високої чіткості), а також послуг мобільного телевізійного мовлення та резервування корпоративних телекомунікаційних мереж.	Завдання і заходи
Основними завданнями Програми є:
забезпечення розвитку космічних технологій та їх інтеграції до реального сектору національної економіки і сфери національної безпеки та оборони:
… - удосконалення космічних систем електронних комунікацій та навігації…
… Забезпечення розвитку космічних технологій та їх інтеграції до реального сектору національної економіки і сфери національної безпеки та оборони спрямоване на задоволення суспільних потреб у сфері дистанційного зондування Землі, супутникових навігаційних і електронних комунікаційних послуг шляхом впровадження досягнень космічної діяльності в реальний сектор національної економіки для розв’язання актуальних проблем суб’єктів господарської, управлінської і наукової діяльності, зміцнення національної безпеки та оборони
…
Виконання завдання "Удосконалення космічних систем електронних комунікацій та навігації" сприятиме формуванню єдиного інформаційного простору держави (за рахунок розвитку засобів космічного зв’язку та мовлення з використанням національного космічного апарата "Либідь" на геостаціонарній орбіті), а також забезпечить підвищення ефективності функціонування транспортної системи держави (за рахунок впровадження супутникових навігаційних і геоінформаційних технологій).
Національна супутникова система зв’язку є системоутворювальним фактором, що дає змогу створити на її основі ряд сервісів (телевізійні мовні платформи, електронні комунікаційні мережі тощо). Крім того, під час створення цієї системи передбачається реалізувати додаткові можливості з метою виходу на регіональні ринки зв’язку Європи та Африки. Функціонування системи забезпечить надання значній частині населення України високоякісних послуг телевізійного мовлення (у тому числі високої чіткості), а також послуг мобільного телевізійного мовлення та резервування корпоративних електронних комунікаційних мереж.	
Шляхи і способи розв’язання проблеми
Можливі три варіанти розв’язання проблеми, що передбачають:
перший - збереження наявного підходу до бюджетного фінансування космічної діяльності, що дасть змогу частково задовольнити суспільні потреби у сфері дистанційного зондування Землі, супутникових навігаційних і телекомунікаційних послуг, частково забезпечити присутність України на світовому ринку космічних послуг та участь у виконанні міжнародних програм, що передбачають проведення фундаментальних космічних досліджень, виконати окремі прикладні наукові роботи із створення перспективних зразків ракетно-космічної техніки;
другий - значне збільшення обсягу державної підтримки, що дасть змогу забезпечити широкомасштабне розгортання космічної системи спостереження Землі та геофізичного моніторингу "Січ", реалізацію національних телекомунікаційних і наукових проектів, участь у проведенні міжнародних досліджень космічного простору в мирних цілях (зокрема, участь вітчизняних космонавтів-дослідників у космічних експериментах на поверхні Місяця), виконання наукових та освітніх програм, створення ракетно-космічної техніки, забезпечення конкурентоспроможності виробничого потенціалу, але не враховує фінансові можливості держави;	Шляхи і способи розв’язання проблеми
Можливі три варіанти розв’язання проблеми, що передбачають:
перший - збереження наявного підходу до бюджетного фінансування космічної діяльності, що дасть змогу частково задовольнити суспільні потреби у сфері дистанційного зондування Землі, супутникових навігаційних і електронних комунікаційних послуг, частково забезпечити присутність України на світовому ринку космічних послуг та участь у виконанні міжнародних програм, що передбачають проведення фундаментальних космічних досліджень, виконати окремі прикладні наукові роботи із створення перспективних зразків ракетно-космічної техніки;
другий - значне збільшення обсягу державної підтримки, що дасть змогу забезпечити широкомасштабне розгортання космічної системи спостереження Землі та геофізичного моніторингу "Січ", реалізацію національних електронних комунікаційних і наукових проектів, участь у проведенні міжнародних досліджень космічного простору в мирних цілях (зокрема, участь вітчизняних космонавтів-дослідників у космічних експериментах на поверхні Місяця), виконання наукових та освітніх програм, створення ракетно-космічної техніки, забезпечення конкурентоспроможності виробничого потенціалу, але не враховує фінансові можливості держави…	
Додаток 2
до Програми
ЗАВДАННЯ І ЗАХОДИ 
з виконання Загальнодержавної цільової науково-технічної космічної програми України на 2013-2017 роки
Наіменування
завдання	

2. Удосконалення космічних систем телекомунікації та навігації	

	Додаток 2
до Програми
ЗАВДАННЯ І ЗАХОДИ 
з виконання Загальнодержавної цільової науково-технічної космічної програми України на 2013-2017 роки
Наіменування
завдання	

2. Удосконалення космічних систем електронних комунікацій та навігації	

		
Закон України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"

Стаття 7. Правовий статус відповідального працівника суб'єкта первинного фінансового моніторингу
…
3. До повноважень відповідального працівника належать:
…
4) право доступу до всіх приміщень, документів, інформації, баз даних, засобів телекомунікації, архівів суб'єкта первинного фінансового моніторингу;
…	Стаття 7. Правовий статус відповідального працівника суб'єкта первинного фінансового моніторингу
…
3. До повноважень відповідального працівника належать:
…
4) право доступу до всіх приміщень, документів, інформації, баз даних, технічних засобів електронних комунікацій, архівів суб'єкта первинного фінансового моніторингу;
…	
Закон України "Про військово-цивільні адміністрації"
	
Стаття 5. Права військово-цивільних адміністрацій
1. Військово-цивільні адміністрації на відповідній території за погодженням з Антитерористичним центром при Службі безпеки України мають право:
…
5) організовувати контроль за роботою підприємств телекомунікацій, використовувати місцеві радіостанції, телевізійні центри та друкарні для проведення роз'яснювальної роботи серед населення, особового складу військових формувань і правоохоронних органів;
…	Стаття 5. Права військово-цивільних адміністрацій
1. Військово-цивільні адміністрації на відповідній території за погодженням з Антитерористичним центром при Службі безпеки України мають право:
…
5) організовувати контроль за роботою постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг, використовувати місцеві радіостанції, телевізійні центри та друкарні для проведення роз'яснювальної роботи серед населення, особового складу військових формувань і правоохоронних органів;
…	
Закон України "Про побічні продукти тваринного походження, 
не призначені для споживання людиною"
	
Стаття 20. Обов'язки та права операторів ринку у сфері поводження з побічними продуктами тваринного походження
…

2. Якщо оператор ринку має підстави вважати, що продукти оброблення, переробки побічних продуктів тваринного походження, які він ввів в обіг, можуть становити небезпеку для здоров'я людини та тварини, він протягом дня письмово, а також за допомогою телекомунікаційних та електронних засобів зв'язку інформує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, органи місцевого самоврядування про це, а також про заходи, вжиті для запобігання виникненню ризиків для людини та тварини.	Стаття 20. Обов'язки та права операторів ринку у сфері поводження з побічними продуктами тваринного походження
…
2. Якщо оператор ринку має підстави вважати, що продукти оброблення, переробки побічних продуктів тваринного походження, які він ввів в обіг, можуть становити небезпеку для здоров'я людини та тварини, він протягом дня письмово, а також за допомогою засобів електронних комунікацій інформує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, органи місцевого самоврядування про це, а також про заходи, вжиті для запобігання виникненню ризиків для людини та тварини.
…

Закон України "Про доступ до архівів репресивних органів 
комуністичного тоталітарного режиму 1917 – 1991 років"
	
Стаття 2. Терміни
1. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
…
4) оцифрування носія архівної інформації – створення цифрової копії носія архівної інформації шляхом сканування, фотографування, рентгенографії або в будь-який інший спосіб з метою забезпечення доступу до архівної інформації через телекомунікаційні мережі та для створення цифрової страхової копії;
…	Стаття 2. Терміни
1. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
…
4) оцифрування носія архівної інформації – створення цифрової копії носія архівної інформації шляхом сканування, фотографування, рентгенографії або в будь-який інший спосіб з метою забезпечення доступу до архівної інформації через електронні комунікаційні мережі та для створення цифрової страхової копії;
…	
Закон України "Про правовий режим воєнного стану"
	
Стаття 8. Заходи правового режиму воєнного стану
1. В Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану:

11) регулювати роботу підприємств телекомунікацій, поліграфічних підприємств, видавництв, телерадіоорганізацій, телерадіоцентрів та інших підприємств, установ, організацій і закладів культури та засобів масової інформації, а також використовувати місцеві радіостанції, телевізійні центри та друкарні для військових потреб і проведення роз'яснювальної роботи серед військ і населення; забороняти роботу приймально-передавальних радіостанцій особистого і колективного користування та передачу інформації через комп'ютерні мережі;

12) у разі порушення вимог або невиконання заходів правового режиму воєнного стану вилучати у підприємств, установ і організацій усіх форм власності, окремих громадян телекомунікаційне обладнання, телевізійну, відео- і аудіоапаратуру, комп'ютери, а також у разі потреби інші технічні засоби зв'язку;
	Стаття 8. Заходи правового режиму воєнного стану
1. В Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану:
…
11) регулювати роботу постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг, поліграфічних підприємств, видавництв, телерадіоорганізацій, телерадіоцентрів та інших підприємств, установ, організацій і закладів культури та засобів масової інформації, а також використовувати місцеві радіостанції, телевізійні центри та друкарні для військових потреб і проведення роз'яснювальної роботи серед військ і населення; забороняти роботу приймально-передавальних радіостанцій особистого і колективного користування та передачу інформації через комп'ютерні мережі;
12) у разі порушення вимог або невиконання заходів правового режиму воєнного стану вилучати у підприємств, установ і організацій усіх форм власності, окремих громадян електронне комунікаційне обладнання, телевізійну, відео- і аудіоапаратуру, комп'ютери, а також у разі потреби інші технічні засоби зв'язку;
	
Закон України "Про електронну комерцію"
	
Цей Закон визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов’язки учасників відносин у сфері електронної комерції.	Цей Закон визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов’язки учасників відносин у сфері електронної комерції.	
Стаття 1. Сфера застосування цього Закону
2. Дія цього Закону не поширюється на правочини, якщо:
однією із сторін є фізична особа, яка не зареєстрована як фізична особа - підприємець та реалізує або пропонує до реалізації товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, крім випадків, коли сторони прямо домовилися про застосування положень цього Закону до правочину;	Стаття 1. Сфера застосування цього Закону
2. Дія цього Закону не поширюється на правочини, якщо:
однією із сторін є фізична особа, яка не зареєстрована як фізична особа - підприємець та реалізує або пропонує до реалізації товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-комунікаційних систем, крім випадків, коли сторони прямо домовилися про застосування положень цього Закону до правочину;	
Стаття 2. Законодавство України у сфері електронної комерції
1. Законодавство України у сфері електронної комерції ґрунтується на Конституції України і складається із Цивільного і Господарського кодексів України, законів України "Про захист прав споживачів", "Про рекламу", "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", "Про телекомунікації", "Про електронний цифровий підпис", "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", "Про захист персональних даних", міжнародних договорів України, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.	Стаття 2. Законодавство України у сфері електронної комерції
1. Законодавство України у сфері електронної комерції ґрунтується на Конституції України і складається із Цивільного і Господарського кодексів України, законів України "Про захист прав споживачів", "Про рекламу", "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах", "Про електронні комунікації", "Про електронний цифровий підпис", "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", "Про захист персональних даних", міжнародних договорів України, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.	
Стаття 3. Визначення термінів
1. У цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:
1) електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов’язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов’язки майнового характеру;
2) електронна торгівля - господарська діяльність у сфері електронної купівлі-продажу, реалізації товарів дистанційним способом покупцю шляхом вчинення електронних правочинів із використанням інформаційно-телекомунікаційних систем;
4) електронне повідомлення - інформація, представлена в електронній формі, надана учасником відносин у сфері електронної комерції з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем;
7) електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем;
9) інформаційні електронні послуги - платні або безоплатні послуги щодо оброблення та зберігання інформації, що надаються дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем за індивідуальним запитом їх одержувача;
11) мережевий ідентифікатор – індивідуальний набір цифр та/або символів, присвоєний кінцевому обладнанню учасника відносин у сфері електронної комерції в інформаційно-телекомунікаційній мережі;

14) реалізація товару дистанційним способом - укладення електронного договору на підставі ознайомлення покупця з описом товару, наданим продавцем у порядку, визначеному цим Законом, шляхом забезпечення доступу до каталогів, проспектів, буклетів, фотографій тощо з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, телевізійним, поштовим, радіозв’язком або в інший спосіб, що виключає можливість безпосереднього ознайомлення покупця з товаром або із зразками товару під час укладення такого договору;
15) суб’єкт електронної комерції - суб’єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.	Стаття 3. Визначення термінів
1. У цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:
1) електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов’язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-комунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов’язки майнового характеру;
2) електронна торгівля - господарська діяльність у сфері електронної купівлі-продажу, реалізації товарів дистанційним способом покупцю шляхом вчинення електронних правочинів із використанням інформаційно-комунікаційних систем;
4) електронне повідомлення - інформація, представлена в електронній формі, надана учасником відносин у сфері електронної комерції з використанням інформаційно-комунікаційних систем;
7) електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем;
9) інформаційні електронні послуги - платні або безоплатні послуги щодо оброблення та зберігання інформації, що надаються дистанційно з використанням інформаційно-комунікаційних систем за індивідуальним запитом їх одержувача;
11) мережевий ідентифікатор – індивідуальний набір цифр та/або символів, присвоєний кінцевому обладнанню учасника відносин у сфері електронної комерції в електронній комунікаційній мережі ;

14) реалізація товару дистанційним способом - укладення електронного договору на підставі ознайомлення покупця з описом товару, наданим продавцем у порядку, визначеному цим Законом, шляхом забезпечення доступу до каталогів, проспектів, буклетів, фотографій тощо з використанням інформаційно-комунікаційних систем, телевізійним, поштовим, радіозв’язком або в інший спосіб, що виключає можливість безпосереднього ознайомлення покупця з товаром або із зразками товару під час укладення такого договору;
15) суб’єкт електронної комерції - суб’єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-комунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.	
Стаття 4. Інформаційні електронні послуги
2. До інформаційних електронних послуг не належать послуги, якщо їх надання:
здійснюється без використання інформаційно-телекомунікаційних систем;	Стаття 4. Інформаційні електронні послуги
2. До інформаційних електронних послуг не належать послуги, якщо їх надання:
здійснюється без використання інформаційно-комунікаційних систем;	
Стаття 5. Основні принципи правового регулювання у сфері електронної комерції
1. Основними принципами у сфері електронної комерції є:
свобода провадження підприємницької діяльності з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем;	Стаття 5. Основні принципи правового регулювання у сфері електронної комерції
1. Основними принципами у сфері електронної комерції є:
свобода провадження підприємницької діяльності з використанням інформаційно-комунікаційних систем;	
Стаття 6. Учасники відносин у сфері електронної комерції
…
2. Постачальниками послуг проміжного характеру в інформаційній сфері є оператори (провайдери) телекомунікацій, оператори послуг платіжної інфраструктури, реєстратори (адміністратори), що присвоюють мережеві ідентифікатори, та інші суб'єкти, що забезпечують передачу та зберігання інформації з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
…	Стаття 6. Учасники відносин у сфері електронної комерції
…
2. Постачальниками послуг проміжного характеру в інформаційній сфері є постачальники електронних комунікаційних послуг, оператори послуг платіжної інфраструктури, реєстратори (адміністратори), що присвоюють мережеві ідентифікатори, та інші суб'єкти, що забезпечують передачу та зберігання інформації з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
…	
Стаття 7. Правовий статус продавця (виконавця, постачальника) товарів, робіт, послуг в електронній комерції
3. Якщо продавець (виконавець, постачальник) пропонує іншій стороні електронного договору надати йому відомості про платіжні інструменти для оплати вартості товару, роботи, послуги, він зобов’язаний забезпечити захист такої інформації відповідно до законів України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах" і "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".	Стаття 7. Правовий статус продавця (виконавця, постачальника) товарів, робіт, послуг в електронній комерції
3. Якщо продавець (виконавець, постачальник) пропонує іншій стороні електронного договору надати йому відомості про платіжні інструменти для оплати вартості товару, роботи, послуги, він зобов’язаний забезпечити захист такої інформації відповідно до законів України "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах" і "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".	
Стаття 9. Правовий статус постачальника послуг проміжного характеру у сфері електронної комерції
2. Права та обов’язки постачальника послуг проміжного характеру в інформаційній сфері визначаються договором про надання таких послуг, Цивільним та Господарським кодексами України, положеннями цього Закону та законодавством про телекомунікації.
3. Надання доступу до мережі Інтернет та інших інформаційно-телекомунікаційних систем оформлюється окремим правочином або електронним правочином між стороною такого правочину та постачальником послуг проміжного характеру в інформаційній сфері.
4. Постачальник послуг проміжного характеру в інформаційній сфері не є стороною електронного правочину, предметом якого виступають товари, роботи або послуги, інші ніж послуги проміжного характеру в інформаційній сфері (реєстрація доменних імен або IP-адрес, присвоєння інших мережевих ідентифікаторів, фіксація часу відправлення/надходження електронного повідомлення, надання доступу до мережі Інтернет та інших інформаційно-телекомунікаційних систем тощо), і не несе відповідальності за зміст переданої чи отриманої інформації та за шкоду, завдану внаслідок використання результатів таких послуг, за умови, що він не є ініціатором передачі такої інформації, не обирає її одержувача та не може змінити її зміст.
	Стаття 9. Правовий статус постачальника послуг проміжного характеру у сфері електронної комерції
2. Права та обов’язки постачальника послуг проміжного характеру в інформаційній сфері визначаються договором про надання таких послуг, Цивільним та Господарським кодексами України, положеннями цього Закону та законодавством про телекомунікації.
3. Надання доступу до мережі Інтернет та інших інформаційно-комунікаційних систем оформлюється окремим правочином або електронним правочином між стороною такого правочину та постачальником послуг проміжного характеру в інформаційній сфері.
4. Постачальник послуг проміжного характеру в інформаційній сфері не є стороною електронного правочину, предметом якого виступають товари, роботи або послуги, інші ніж послуги проміжного характеру в інформаційній сфері (реєстрація доменних імен або IP-адрес, присвоєння інших мережевих ідентифікаторів, фіксація часу відправлення/надходження електронного повідомлення, надання доступу до мережі Інтернет та інших інформаційно-комунікаційних систем тощо), і не несе відповідальності за зміст переданої чи отриманої інформації та за шкоду, завдану внаслідок використання результатів таких послуг, за умови, що він не є ініціатором передачі такої інформації, не обирає її одержувача та не може змінити її зміст.
	
Стаття 11. Порядок укладення електронного договору
4. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
7. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов’язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення.
8. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб’єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
	Стаття 11. Порядок укладення електронного договору
4. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
7. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов’язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення.
8. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб’єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
	
Стаття 14. Захист персональних даних у сфері електронної комерції
4. Ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб’єкта електронної комерції.
З метою недопущення несанкціонованого доступу до облікового запису особи в інформаційно-телекомунікаційній системі суб’єкта електронної комерції для ідентифікації такої особи може використовуватися додатковий унікальний набір електронних даних, що додаються (приєднуються) до спеціального набору електронних даних, який був введений (створений) такою особою під час реєстрації.	Стаття 14. Захист персональних даних у сфері електронної комерції
4. Ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб’єкта електронної комерції.
З метою недопущення несанкціонованого доступу до облікового запису особи в інформаційно-комунікаційній системі суб’єкта електронної комерції для ідентифікації такої особи може використовуватися додатковий унікальний набір електронних даних, що додаються (приєднуються) до спеціального набору електронних даних, який був введений (створений) такою особою під час реєстрації.	
Стаття 15. Зберігання електронних документів
3. Зберігачем електронних документів може бути суб’єкт господарювання, який надає послуги із зберігання електронних документів (повідомлень) шляхом забезпечення їх цілісності та незмінності за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем.
Надання послуг зберігання електронних документів (повідомлень) є видом господарської діяльності, що не підлягає ліцензуванню та не потребує отримання будь-яких документів дозвільного характеру.	Стаття 15. Зберігання електронних документів
3. Зберігачем електронних документів може бути суб’єкт господарювання, який надає послуги із зберігання електронних документів (повідомлень) шляхом забезпечення їх цілісності та незмінності за допомогою інформаційно-комунікаційних систем.
Надання послуг зберігання електронних документів (повідомлень) є видом господарської діяльності, що не підлягає ліцензуванню та не потребує отримання будь-яких документів дозвільного характеру.	
Стаття 16. Час відправлення та отримання електронного документа (повідомлення)
2. Якщо інше не передбачено законом або договором, електронний документ (повідомлення) вважається отриманим суб’єктом електронної комерції у момент, коли такий документ (повідомлення) отриманий інформаційно-телекомунікаційною системою суб’єкта.	Стаття 16. Час відправлення та отримання електронного документа (повідомлення)
2. Якщо інше не передбачено законом або договором, електронний документ (повідомлення) вважається отриманим суб’єктом електронної комерції у момент, коли такий документ (повідомлення) отриманий інформаційно-комунікаційною системою суб’єкта.	
Стаття 17. Відповідальність учасників відносин у сфері електронної комерції
1.	Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов’язань у порядку, визначеному законом або договором.
…
4. Постачальник послуг проміжного характеру несе відповідальність за зміст переданої та отриманої інформації та за шкоду, завдану внаслідок використання результатів таких послуг, за умови відсутності в його діях будь-якої з обставин, що звільняють його від відповідальності, встановлених статтею 9 цього Закону.	Стаття 17. Відповідальність учасників відносин у сфері електронної комерції
2.	Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов’язань у порядку, визначеному законом або договором.
…
4. Постачальник послуг проміжного характеру (крім постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг) несе відповідальність за зміст переданої та отриманої інформації та за шкоду, завдану внаслідок використання результатів таких послуг, за умови відсутності в його діях будь-якої з обставин, що звільняють його від відповідальності, встановлених статтею 9 цього Закону.
Постачальник електронних комунікаційних мереж та/або послуг не несе відповідальності за зміст інформації, що передається їх електронними комунікаційними мережами. 	
Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»
	
Стаття 1. Визначення основних термінів і понять
У цьому Законі терміни і поняття вживаються у такому значенні:
державні соціальні стандарти - встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій;
державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму;

	Стаття 1. Визначення основних термінів і понять
У цьому Законі терміни і поняття вживаються у такому значенні:
державні соціальні стандарти - встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій;
державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, встановлені законами пільги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму;
	
Стаття 10. Державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування та зв’язку
Державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування та зв’язку включають:
норми забезпечення транспортом загального користування;
показники якості транспортного обслуговування;
норми забезпеченості населення послугами зв’язку. 

	Стаття 10. Державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування та зв’язку
Державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування та зв’язку включають:
норми забезпечення транспортом загального користування;
показники якості транспортного обслуговування;
соціальні норми забезпечення населення послугами зв’язку, з оплати яких держава надає пільги громадянам.	
Стаття 21. Нормативи фінансового забезпечення державних соціальних гарантій
З метою забезпечення надання державних соціальних гарантій обраховуються такі види нормативів витрат (фінансування):
нормативи фінансування поточних витрат на одного мешканця, а для окремих видів соціальних послуг - на одну особу, яка підлягає даному виду обслуговування;
нормативи фінансування поточних витрат на утримання мережі закладів охорони здоров’я, освіти, підприємств, організацій, установ соціально-культурного, житлово-комунального та побутового обслуговування;
нормативи державних капітальних вкладень на будівництво закладів охорони здоров’я, освіти, підприємств, організацій, установ соціально-культурного, житлово-комунального та побутового обслуговування.
Відсутній

Окремо визначаються нормативи коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, що спрямовуються на покриття витрат підприємств, установ і організацій соціально-культурного, житлово-комунального та побутового обслуговування, які не покриваються виплатами населення.
Нормативи фінансування встановлюються під час прийняття Закону України про Державний бюджет України на поточний рік, а також під час формування бюджетів соціальних фондів.	Стаття 21. Нормативи фінансового забезпечення державних соціальних гарантій
З метою забезпечення надання державних соціальних гарантій обраховуються такі види нормативів витрат (фінансування):
нормативи фінансування поточних витрат на одного мешканця, а для окремих видів соціальних послуг - на одну особу, яка підлягає даному виду обслуговування;
нормативи фінансування поточних витрат на утримання мережі закладів охорони здоров’я, освіти, підприємств, організацій, установ соціально-культурного, житлово-комунального та побутового обслуговування;
нормативи державних капітальних вкладень на будівництво закладів охорони здоров’я, освіти, підприємств, організацій, установ соціально-культурного, житлово-комунального та побутового обслуговування. 
Окремо визначаються нормативи коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, що спрямовуються на покриття витрат населення для здійснення виплат підприємств, установ і організацій соціально-культурного, житлово-комунального та побутового обслуговування (адресна допомога).
Окремо визначаються нормативи коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, що спрямовуються на покриття витрат підприємств, установ і організацій соціально-культурного, житлово-комунального та побутового обслуговування, які не покриваються виплатами населення.
Нормативи фінансування встановлюються під час прийняття Закону України про Державний бюджет України на поточний рік, а також під час формування бюджетів соціальних фондів.	
Стаття 22. Розмежування повноважень органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо фінансового забезпечення надання державних соціальних гарантій
Розмежування повноважень органів державної влади та органів місцевого самоврядування у сфері формування та застосування нормативів фінансового забезпечення надання державних соціальних гарантій визначається відповідно до Конституції України та законів України.

Відсутній

Координацію діяльності органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо застосування державних соціальних стандартів і нормативів та нормативів фінансового забезпечення надання державних соціальних гарантій здійснюють спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади, що відповідають за реалізацію державної політики у сфері фінансів та соціального захисту.	Стаття 22. Розмежування повноважень органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо фінансового забезпечення надання державних соціальних гарантій
Розмежування повноважень органів державної влади та органів місцевого самоврядування у сфері формування та застосування нормативів фінансового забезпечення надання державних соціальних гарантій визначається відповідно до Конституції України та законів України.
Порядок надання відповідних соціальних гарантій, пільг, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Координацію діяльності органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо застосування державних соціальних стандартів і нормативів та нормативів фінансового забезпечення надання державних соціальних гарантій здійснюють спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади, що відповідають за реалізацію державної політики у сфері фінансів та соціального захисту.
	
Закон України «Про доступ до об’єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж	
Стаття 4. Принципи державної політики щодо забезпечення доступу до інфраструктури об’єкта доступу
1. Забезпечення доступу до інфраструктури об’єкта доступу здійснюється за такими принципами:
1) державне регулювання доступу до інфраструктури об’єкта доступу;
2) доступ до інфраструктури об’єкта доступу виключно на договірній основі;
3) забезпечення недискримінаційного доступу замовника до інфраструктури об’єкта доступу з метою користування ним;
4) доступність та відкритість інформації щодо можливості доступу до інфраструктури об’єкта доступу;
5) забезпечення надання доступу до інфраструктури об’єкта доступу на строк не менше строку надання телекомунікаційних послуг споживачам;
6) ефективне користування інфраструктурою об’єкта доступу, доступ до якого є обмеженим.
	Стаття 4. Принципи державної політики щодо забезпечення доступу до інфраструктури об’єкта доступу
1. Забезпечення доступу до інфраструктури об’єкта доступу здійснюється за такими принципами:
1) державне регулювання доступу до інфраструктури об’єкта доступу;
2) доступ до інфраструктури об’єкта доступу виключно на договірній основі;
3) забезпечення недискримінаційного доступу замовника до інфраструктури об’єкта доступу з метою користування ним;
4) доступність та відкритість інформації щодо можливості доступу до інфраструктури об’єкта доступу;
5) забезпечення надання доступу до інфраструктури об’єкта доступу на строк не менше строку надання телекомунікаційних послуг споживачам;
6) ефективне користування інфраструктурою об’єкта доступу, доступ до якого є обмеженим.
2. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, що володіють відповідно до своїх повноважень інформацією щодо фізичної інфраструктури електронних комунікацій, визначеної цим Законом, повинні надавати та оприлюднювати її відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» на свої офіційних веб-сайтах, а також в єдиній точці доступу до інформації про фізичну інфраструктуру електронних комунікацій, що створюється відповідно до Закону України «Про електронні комунікації».	
Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»	
Стаття 1. Визначення термінів
1.	У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:
…
орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду).	Стаття 1. Визначення термінів
1.	У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:
…
орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, державний колегіальний орган,  що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду).	
Стаття 23. Порядок проведення перевірок характеристик продукції
…
5. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно.
…
 
	Стаття 23. Порядок проведення перевірок характеристик продукції
…
5. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів (рішень) органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази (рішення) та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно.
…
	
Стаття 27. Відбір зразків продукції і проведення їх експертизи (випробування)
…
2. Відбір зразків продукції і проведення їх експертизи (випробування) здійснюються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі вмотивованого письмового рішення керівника органу ринкового нагляду або його заступника.
5. Керівник органу ринкового нагляду чи його заступник може звернутися до випробувальної лабораторії, акредитованої в іншій державі, з якою укладено міжнародний договір України про взаємне визнання акредитації органів з оцінки відповідності, щодо проведення експертизи (випробування) зразків продукції за умови, якщо:
1) в Україні відсутні випробувальні лабораторії чи інші організації, акредитовані на право проведення експертизи (випробування) зразків відповідної продукції;
2) існуючі в Україні випробувальні лабораторії чи інші організації, акредитовані на право проведення експертизи (випробування) зразків відповідної продукції, брали участь в оцінці відповідності цієї продукції або перебувають у власності виробників чи розповсюджувачів такої продукції.

	Стаття 27. Відбір зразків продукції і проведення їх експертизи (випробування)
…
2. Відбір зразків продукції і проведення їх експертизи (випробування) здійснюються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі вмотивованого письмового рішення керівника органу ринкового нагляду або його заступника (голови та членів або уповноваженої особи державного колегіального органу).
5. Керівник органу ринкового нагляду чи його заступник (голова та члени або уповноважена особа державного колегіального органу) може звернутися до випробувальної лабораторії, акредитованої в іншій державі, з якою укладено міжнародний договір України про взаємне визнання акредитації органів з оцінки відповідності, щодо проведення експертизи (випробування) зразків продукції за умови, якщо:
1) в Україні відсутні випробувальні лабораторії чи інші організації, акредитовані на право проведення експертизи (випробування) зразків відповідної продукції;
2) існуючі в Україні випробувальні лабораторії чи інші організації, акредитовані на право проведення експертизи (випробування) зразків відповідної продукції, брали участь в оцінці відповідності цієї продукції або перебувають у власності виробників чи розповсюджувачів такої продукції.
	
Стаття 33. Порядок прийняття рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів
…
4. Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, внесення змін до таких рішень чи їх скасування приймаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками відповідно до їх повноважень, визначених законами України.
     …	Стаття 33. Порядок прийняття рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів
…
4. Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, внесення змін до таких рішень чи їх скасування приймаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками (головою та членами або уповноваженою особою державного колегіального органу)  відповідно до їх повноважень, визначених законами України.
   …	
Стаття 44. Відповідальність суб'єктів господарювання
      …
5. Відповідальність за порушення інших вимог цього Закону визначається згідно з законом.
Справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або заступниками таких керівників у межах їх компетенції.

Керівник чи заступник керівника органу ринкового нагляду розглядає справу протягом 15 днів з дня отримання відповідних документів.
Рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою.	Стаття 44. Відповідальність суб'єктів господарювання
   …
5. Відповідальність за порушення інших вимог цього Закону визначається згідно з законом.
        Справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або заступниками таких керівників (головою та членами або уповноваженими посадовими особами державного колегіального органу) у межах їх компетенції.
    …
        Керівник чи заступник керівника органу ринкового нагляду (голова та члени або уповноважені посадові особи державного колегіального органу)розглядає справу протягом 15 днів з дня отримання відповідних документів.
        Рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду (голови та члена або уповноваженої посадової особи державного колегіального органу) про накладення штрафу оформляється постановою.	
Закон України «Про стандартизацію»	
Стаття 17. Основні засади розроблення національних стандартів, кодексів усталеної практики та змін до них
2. Національні стандарти, кодекси усталеної практики та зміни до них розробляються на основі:
1) міжнародних стандартів, кодексів усталеної практики та змін до них, якщо вони вже прийняті або перебувають на завершальній стадії розроблення, або відповідних їх частин, крім випадків, якщо такі стандарти, кодекси та зміни є неефективними або невідповідними, зокрема з огляду на недостатній рівень захисту, суттєві кліматичні чи географічні фактори або технологічні проблеми;
2) регіональних стандартів, кодексів усталеної практики та змін до них або відповідних їх частин у разі, якщо міжнародні стандарти, кодекси усталеної практики та зміни до них не можуть бути використані з причин, зазначених у пункті першому цієї частини;
3) стандартів, кодексів усталеної практики та змін до них або відповідних їх частин держав, що є членами відповідних міжнародних чи регіональних організацій стандартизації та з якими укладено відповідні міжнародні договори України про співробітництво і проведення робіт у сфері стандартизації;
4) наукових досягнень, знань і практики.
	Стаття 17. Основні засади розроблення національних стандартів, кодексів усталеної практики та змін до них
2. Національні стандарти, кодекси усталеної практики та зміни до них розробляються на основі:
1) міжнародних стандартів, кодексів усталеної практики та змін до них, якщо вони вже прийняті або перебувають на завершальній стадії розроблення, або відповідних їх частин, крім випадків, якщо такі стандарти, кодекси та зміни є неефективними або невідповідними, зокрема з огляду на недостатній рівень захисту, суттєві кліматичні чи географічні фактори або технологічні проблеми;
2) регіональних стандартів, кодексів усталеної практики та змін до них або відповідних їх частин у разі, якщо міжнародні стандарти, кодекси усталеної практики та зміни до них не можуть бути використані з причин, зазначених у пункті першому цієї частини;
3) стандартів, кодексів усталеної практики та змін до них або відповідних їх частин держав, що є членами відповідних міжнародних чи регіональних організацій стандартизації та з якими укладено відповідні міжнародні договори України про співробітництво і проведення робіт у сфері стандартизації;
4) наукових досягнень, знань і практики.
Національний орган зі стандартизації зобов’язаний приймати національні стандарти в сфері електронних комунікацій та радіочастотного спектра, що є ідентичні стандартам Європейського інституту телекомунікаційних стандартів, та застосовуються для надання презумпції відповідності технічному регламенту радіообладнання, виключно методом перекладу державною мовою. 	
Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна»	
Стаття 4. Об’єкти приватизації
1. До об’єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об’єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.
2. Крім передбачених частиною третьою цієї статті випадків, приватизації не підлягають казенні підприємства та об’єкти, необхідні для виконання державою своїх основних функцій, для забезпечення обороноздатності держави, та об’єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України, зокрема:
…..
державні заклади освіти, у тому числі приміщення, в яких розміщуються державні заклади освіти.
	Стаття 4. Об’єкти приватизації
1. До об’єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об’єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.
2. Крім передбачених частиною третьою цієї статті випадків, приватизації не підлягають казенні підприємства та об’єкти, необхідні для виконання державою своїх основних функцій, для забезпечення обороноздатності держави, та об’єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України, зокрема:
…..
державні заклади освіти, у тому числі приміщення, в яких розміщуються державні заклади освіти;
«майно державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (УДЦР)».	
Закону України "Про управління об’єктами державної власності"	
Стаття 11--1. Особливості відрахування державними підприємствами частини прибутку (доходу)
1. Державні унітарні підприємства (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" відповідно до Закону України "Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів", державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, державних комерційних підприємств та казенних підприємств, які відповідно до статті 1 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" належать до наукових установ, а також науково-технологічних комплексів, заснованих на державній власності, а також державних підприємств "Міжнародний дитячий центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія") та їх об’єднання зобов’язані спрямувати частину чистого прибутку (доходу) до Державного бюджету України у розмірі не менше 30 відсотків у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
2. Чистий прибуток державних підприємств енергетичної галузі, з якого розраховується та сплачується частина чистого прибутку (доходу), зменшується на суму цільових коштів (обсяг інвестиційної складової), що надійшли у складі тарифу і спрямовуються на виконання інвестиційних проектів, рішення щодо яких приймаються Кабінетом Міністрів України, та на обсяг повернення кредитних коштів (у складі тарифу), запозичених для фінансування капітальних вкладень на будівництво (реконструкцію, модернізацію) об'єктів згідно з відповідними рішеннями Кабінету Міністрів України.
Державними підприємствами електроенергетичної галузі, фінансування яких здійснюється в межах кошторису, затвердженого національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відрахування частини чистого прибутку (доходу) провадяться із суми перевищення фактично отриманих кошторисних доходів над фактично здійсненими кошторисними видатками у звітному періоді.
Чистий прибуток державних підприємств енергетичної галузі, з якого розраховується та сплачується частина чистого прибутку (доходу), зменшується на суму прибутку, яка виникла в результаті виконання законів України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо питань оподаткування природного газу та електричної енергії", "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" та "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування підприємств - учасників Державного концерну "Укроборонпром".
Державні комерційні підприємства та казенні підприємства, які відповідно до статті 1 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" належать до наукових установ, а також науково-технологічні комплекси, засновані на державній власності, зобов’язані не менш як 50 відсотків чистого прибутку від своєї діяльності спрямовувати на провадження ініціативної наукової та науково-технічної діяльності, фінансування інновацій та розширення власної матеріально-технічної бази.
	Стаття 11--1. Особливості відрахування державними підприємствами частини прибутку (доходу)
1. Державні унітарні підприємства (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" відповідно до Закону України "Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів", державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, державних комерційних підприємств та казенних підприємств, які відповідно до статті 1 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" належать до наукових установ, а також науково-технологічних комплексів, заснованих на державній власності, державне підприємство «Український державний центр радіочастот» відповідно до статті 48 Закону України «Про електронні комунікації, а також державних підприємств "Міжнародний дитячий центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія") та їх об’єднання зобов’язані спрямувати частину чистого прибутку (доходу) до Державного бюджету України у розмірі не менше 30 відсотків у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
2. Чистий прибуток державних підприємств енергетичної галузі, з якого розраховується та сплачується частина чистого прибутку (доходу), зменшується на суму цільових коштів (обсяг інвестиційної складової), що надійшли у складі тарифу і спрямовуються на виконання інвестиційних проектів, рішення щодо яких приймаються Кабінетом Міністрів України, та на обсяг повернення кредитних коштів (у складі тарифу), запозичених для фінансування капітальних вкладень на будівництво (реконструкцію, модернізацію) об'єктів згідно з відповідними рішеннями Кабінету Міністрів України.
Державними підприємствами електроенергетичної галузі, фінансування яких здійснюється в межах кошторису, затвердженого національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відрахування частини чистого прибутку (доходу) провадяться із суми перевищення фактично отриманих кошторисних доходів над фактично здійсненими кошторисними видатками у звітному періоді.
Чистий прибуток державних підприємств енергетичної галузі, з якого розраховується та сплачується частина чистого прибутку (доходу), зменшується на суму прибутку, яка виникла в результаті виконання законів України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо питань оподаткування природного газу та електричної енергії", "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" та "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування підприємств - учасників Державного концерну "Укроборонпром".
Державні комерційні підприємства та казенні підприємства, які відповідно до статті 1 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" належать до наукових установ, а також науково-технологічні комплекси, засновані на державній власності, державне підприємство «Український державний центр радіочастот» відповідно до статті 48 Закону України «Про електронні комунікації зобов’язані не менш як 50 відсотків чистого прибутку від своєї діяльності спрямовувати на провадження ініціативної наукової та науково-технічної діяльності, фінансування інновацій та розширення власної матеріально-технічної бази. 	

Народні депутати України